Справа № 308/6689/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою : АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

08.09.2023 року о 01 год. 41 хв. водій ОСОБА_1 , в с. Невицьке, вул .Центральна, 74 Ужгородського району, керував транспортним засобом марки «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря нарколога, висновок позитивний № 791. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомляв.

01.04.2023 до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Соболь Б.В., в якій він просив передати справу для розгляду за місцем проживання ОСОБА_1 , а саме до Сквирського районного суду Закарпатської області.

Вирішуючи клопотання адвоката Соболь Б.В., суд виходить з наступного.

Положеннями ч.ч.1-6 ст.276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 177 і 178 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх вчинення або за місцем проживання порушника.

Таким чином, законом визначений перелік адміністративних правопорушень, які можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП у вказаному переліку не значиться. Отже розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, згідно з положеннями ч.1 ст.276 КУпАП, слід проводити за місцем його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення було вчинено за адресою: вул. Центральна, с. Невицьке, Ужгородського району, а відтак справа підсудна Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області та не може бути передана до іншого суду.

З огляду на викладене у задоволенні клопотання адвоката про передачу справи до Сквирського районного суду Київської області, слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 127542 від 08.04.2023 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 791 від 08.04.2023 року; наявними у матеріалах справи та дослідженими відеозаписами з нагрудних камер поліцейських із місця події, що містяться на DVD-диску, що доданий до протоколу, якими підтверджуються обставини, що містяться у вищевказаних доказах.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 , вимог, передбачених п. 2.9 а Правил дорожнього руху, та його винуватість у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП доведена повністю, дії останнього працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані вірно.

Разом з тим, суддя зазначає, що при прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами. Суддя, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо.

Враховуючи наведене, вважаю, що на ОСОБА_1 , слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , підлягає стягненню судовий збір у сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 252, 280, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак