КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №374/81/23
Провадження № 33/824/2291/2023 Категорія: ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Юрченко С.О.
Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ржищівського міського суду Київської області від 05 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ржищівського міського суду Київської області від 05 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч.1 ст. 122-2 КУпАП, із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Як встановлено судом, 24 лютого 2023 року о 23 год. 57 хв. в м. Ржищів по вул. О.Кошового водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz С 220, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився. Своїми діями водій порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 24 лютого 2023 року о 23 год. 57 хв. в м. Ржищів по вул. О.Кошового водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz С 220, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискового маячка синього і червоного кольору. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4, 8.9 б ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, у якій посилався на те, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з'ясування судом усіх фактичних обставин справи та ненадання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. При цьому суд підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Обгрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 посилався на те, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом «Mercedes-Benz С 220», д.н.з. НОМЕР_1 , 24 лютого 2023 року о 23 год. 57 хв. та доказів переслідування його працівниками поліції під час керування ним даним автомобілем. В цей день, 24 лютого 2023 року о 23 год. 57 хв. поліцейські його взагалі не зупиняли і автомобіль не переслідували, що виключає його відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Також апелянт у скарзі зазначив, що початку проведення поліцейськими відеозйомки після приїзду останніх до його будинку, передували не зняті на відеокамеру словесні претензії працівника поліції ОСОБА_2 до нього, що ніби то він в стані алкогольного сп`яніння їздить по місту і що він це зараз доведе. А вже на початку проведення відеозапису працівник поліції ОСОБА_2 навмисне почав голосно вигукувати, щоб ОСОБА_1 зупинився, не тікав, а потім підбіг до нього і почав смикати за одяг, вимагати документи та наполягати на проходженні ним огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на повну безпідставність вимог поліцейського щодо проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився виконувати протиправні вказівки останнього та намагався просто зайти до будинку з метою недопущення ускладнення цієї конфліктної ситуації, постільки працівник поліції ОСОБА_2 відверто провокував його на бійку.

При цьому, ОСОБА_1 у апеляційній скарзі не заперечує, що 24 лютого 2023 року він, дійсно, їздив містом на своєму автомобілі, але працівники поліції його в цей день не зупиняли і приїхав він додому близько 21 години, після чого припаркував свій автомобіль біля власного будинку і за кермо більше не сідав.

Разом з тим, під час перегляду в судовому засіданні відеозаписів, що містяться в матеріалах справи, з`ясувалося, що на окремому відеофайлі було знято відеозапис, на якому працівники поліції переслідують невідомий автомобіль, д.н.з. якого взагалі не видно і який навіть зовні не схожий на автомобіль ОСОБА_1 . На відеозаписі немає ані дати, ані часу проведення відеозйомки, хоча на іншому відеозаписі, що був знятий по приїзду поліцейськими до будинку ОСОБА_1 , чітко зафіксовані і день, і час події. Таким чином, оскільки на жодному з цих відео не зафіксовано ні руху автомобіля апелянта, ні того факту, що він з нього виходив саме перед приїздом поліції, метою приєднання працівниками поліції до матеріалів відеозапису цього окремо записаного файлу було введення суду в оману, що ніби то поліція цього дня перед своїм приїздом до ОСОБА_1 переслідувала саме його автомобіль. Отже, зроблений судом висновок про те, що на даному відеофайлі, знятому окремо від іншого відеозапису, відображений автомобіль ОСОБА_1 і що дана відеозйомка проводилася в час, зазначений в протоколах про адмінправопорушення, і саме 24 лютого 2023 року, ґрунтується виключно на припущенні суду, що є недопустимим за процесуальними нормами КУпАП і це, в свою чергу, стало підставою для прийняття судом першої інстанції хибного рішення.

Також апелянт у скарзі посилався на те, що працівниками поліції порушено процедуру застосування відеореєстраторів, оскільки не проводилась безперервна відеофіксація обставин виявленого правопорушення, яка здійснена епізодично, на окремих відеофайлах, які суттєво різняться між собою, хід відеозйомки переривався, що суперечить Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, згідно п.5 розділу II якої, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Вищенаведене, на думку апелянта, є підставою для висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Рябокляча К.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, зібраними у справі доказами є: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 130549 від 25.02.2023 року (а.с.3); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5); диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.2); рапорт працівника поліції (а.с.6); постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 719497 від 25.02.2023 року (а.с.8); протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 130550 від 25.02.2023 року (а.с.26).

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так само за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, диспозицією ч. 1 статті 130 КУпАП охоплюються одразу три склади адміністративного правопорушення: по-перше, керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Кожен склад складає окреме правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 122-2 КУпАП відповідальність особи настає за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, абз. 2 п. 27 роз`яснено, що якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно долученого до матеріалів справи відеозапису встановлено, що працівники поліції переслідували автомобіль сріблястого кольору, як було встановлено пізніше «Mercedes-Benz С 220», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 . Після зупинки автомобіля у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. В ході розмови, інспектор поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в нього були наявні ознаки сп`яніння, від чого ОСОБА_1 відмовився, при цьому водій вів себе зухвало, виражався нецензурною лайкою.

Таким чином, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та невиконання вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 130549 від 25 лютого 2023 року, складеним та підписаним уповноваженою на це особою; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 130550 від 25 лютого 2023 року, складеним та підписаним уповноваженою на це особою; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 лютого 2023 року; рапортом поліцейського СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ст. сержанта поліції С.О. Лоєвського; дисками з відеозаписом, при перегляді яких підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та невиконання водієм вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 719497 від 25 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протоколи підписані особою, яка його склала. У протоколах зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на протоколи та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 130549 від 25 лютого 2023 рокуознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, виявлені працівниками поліції 25 лютого 2023 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п. 2, 3 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який 24 лютого 2023 року о 23 год. 57 хв. у м. Ржищів по вулиці О.Кошового керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискового маячка синього і червоного кольору та в подальшому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу працівника поліції.

За таких обставин суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 2.4, 2.5, 8.9 б ПДР України та вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Доводи скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та працівники поліції його не зупиняли, апеляційним судом відхиляються, оскільки сукупністю наявних у справі доказів підтверджується факт керування ОСОБА_1 автомобілем за наведених у протоколі фактичних обставин. Зокрема, це підтверджується відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, відповідно до якого в ході розмови поліцейського з ОСОБА_1 , на питання працівника поліції «звідки ви рухались», ОСОБА_1 відповів, що «з одного дому в другий дім» та те, що він їхав з «посьолку». Крім того, судом першої інстанції були допитані працівники поліції, як особи, уповноважені на складання протоколів. Зокрема, поліцейський СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ст. сержант поліції Лоєвський С.О. у судовому засіданні підтвердив факт складання ним протоколу стосовно ОСОБА_1 . Пояснив, що 24 лютого 2023 року перебував на добовому чергуванні в складі ГРПП на службовому автомобілі Шкода Рапід, н.з. НОМЕР_2 , спільно з капралом поліції Пономаренком Є.Р . Під час патрулювання в комендантську годину, після 23 год. 00 хв., по вул. Комарова в м. Ржищів було помічено автомобіль «Mercedes-Benz С 220», д.н.з. НОМЕР_1 . Водію автомобіля було подано сигнал про зупинку транспортного засобу за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, на що останній почав прискорюватись та здійснив з`їзд на вул. Будівельників в напрямку вул. О.Кошового. На вул. О.Кошового водій автомобіля з`їхав з проїзної частини дороги, припаркувавши автомобіль біля приватного будинку, та намагався втекти в двір, але не встиг. Під час спілкування з водієм, від нього було чутно запах алкоголю з порожнини рота. Водій поводив себе агресивно, ухилявся від розмови, намагався втекти. Після чого водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі, на що водій відмовився під відеофіксацію та пішов з місця події.

Поліцейський СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капрал поліції Пономаренко Є.Р. в судовому засіданні пояснив, що 24 лютого 2023 року перебував на добовому чергуванні в складі ГРПП на службовому автомобілі Шкода Рапід, н.з. НОМЕР_2 , спільно з ст. сержантом поліції Лоєвським С.О. Під час патрулювання в комендантську годину по вул. Комарова в м. Ржищів було помічено автомобіль Mercedes-Benz С 220, д.н.з. НОМЕР_1 . Водію автомобіля було подано сигнал про зупинку транспортного засобу за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору на що останній почав прискорюватись та здійснив з`їзд на вул. Будівельників в напрямку вул. О.Кошового. На вул. О.Кошового водій автомобіля з`їхав з проїзної частини дороги припаркувавши автомобіль біля приватного будинку та намагався втекти в двір але не встиг. На неодноразові пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Також, факт керування ОСОБА_1 24 лютого 2023 року о 23 год. 57 хв. транспортним засобом «Mercedes-Benz С 220», д.н.з. НОМЕР_1 підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 719497 від 25 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Будь-яких підстав не довіряти показанням поліцейських, які є логічними, послідовними, повністю узгоджуються між собою, а також з долученим до протоколу відеозаписом подій та іншими матеріалами справи у апеляційного суду немає.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння не доведений належними та допустимими доказами, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими не проводилась безперервна відеофіксація обставин виявленого правопорушення, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18 грудня 2018 року № 1026, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки на відеозаписі зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки в повному обсязі. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації.

Крім того, ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, долучення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення фрагментів відео з відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) щодо відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння носить ініціативний характер і посилання апелянта на наявність такого обов`язку необгрунтовані.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, ОСОБА_1 та його адвокатом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону. Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33, 36 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження у справі, як про те ставилось питання в апеляційній скарзі, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. За таких обставин постанова судді Ржищівського міського суду Київської області від 05 квітня 2023 року є законною та обґрунтованою, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Ржищівського міського суду Київської області від 05 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.О. Матвієнко