Справа №538/840/23
Провадження по справі №3/538/516/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Зуб Т.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, та який притягувався за керування транспортним засобом протягом року, а саме 03.01.2023 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, не маючи на те відповідного права, 06.04.2023 року о 10-30 годині керував автомобілем марки «ЗАЗ 1102» р/н НОМЕР_1 на 158 км. автошляху 1812.

За вказаним фактом 06.04.2023 року складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 346659.

Постановою судді від 03.05.2023 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП до ВП № 2 був повернутий до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області для належного оформлення й приведення у відповідність до існуючих вимог діючого законодавства, оскільки матеріали не містили доказів повторності скоєння правопорушення.

24.05.2023 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП надійшов до суду після доопрацювання.

ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вину не визнає.

Крім того, 12.06.2023 року ОСОБА_1 надав пеському заяву, у якій зазначив, що відмовляється від пояснень, наданих 06.04.2023 року та просив суд не брати їх до уваги, докази, надані до протоколу про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам справи, також просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 16).

Згідно положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП, встановлена відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП); особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП); особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП), тобто- за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей та документів та іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 як зафіксовано у постанові серії БАД № 656892: «03.01.2022 року» ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 12). Проте, згідно рапорту працівника поліції від 23.05.2023 року зазначено, що при складанні вказаної постанови була допущена описка, та помилково зазначений рік складання «2022» замість вірного «2023» (а.с. 10).

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП саме 03.01.2023 року також підтверджується наданою електронною карткою з автоматизованої системи «Армор» (а.с. 13).

Суд не приймає до уваги викладені у письмових поясненнях ОСОБА_1 доводи, щодо відмови від пояснень, наданих ним 06.04.2023 року при складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 346659 за фактом скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки згідно відмітки у протоколі, ОСОБА_1 відмовився від будь-яких пояснень (а.с. 2).

Доданим до матеріалів справи диску № 2 з відеозаписом від 06.04.2023 року зафіксовані пояснення ОСОБА_1 , де він повідомив працівників поліції, що «не має документів, але керує транспортним засобом не порушуючи ПДР». Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення останньому були роз`яснені права та суть правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 6), що спростовує доводи ОСОБА_1 щодо істотних порушень його прав та складання відносно нього протоколу за ч. 5 ст. 130 КУпАП (а.с. 16). Тому, суд розцінює такі дії ОСОБА_1 як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та його слід притягнути до адміністративної відповідальності, призначивши стягнення передбачене санкцією вказаної статті.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд враховує характер правопорушення, дані про особу, винну у правопорушенні, її майновий стан.

Обставини, що обтяжують відповідальність особи, відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні.

Обставини, що пом`якшують відповідальність, відповідно до ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні.

Крім того, на підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня становить 2684,00 грн., тобто, розмір судового збору складає 536,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф стягнути на рахунок UA0016001, банк отримувача- Казначейство України (ЕАП), отримувач ГУК Полтавської області /Полтавська/21081300, .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (одержувач платежу: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, п. 5 таблиці ставок, ПІБ платника судового збору) судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя: Т.О. Зуб