П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2424/23

Провадження № 3/348/1137/23

13 грудня 2023 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лоєва Надвірнянського району Івано-Франківської області, працюючої молодшою медичною сестрою в КНП "Дитяча лікарня Надвірнянського району" Надвірнянської міської ради, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Надвірнянським РВ УМВС в Івано-Франківській області 07.04.1998, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст. 173 КУпАП,

У с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 786678 від 30.09.2023, ОСОБА_1 30.09.2023 о 12.50 год. в приміщенні магазину виражалась нецензурною лайкою та погрожувала фізичною на словах гр. ОСОБА_2 , внаслідок чого порушила громадський порядок і спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_2 є її сусідкою, між ними склалися неприязні відносини вже довгий час. Процюк постійно ображає її онуків обзиває їх. В той день вона прийшла в магазин, в магазині була тільки продавець, скупилася та коли виходила, побачила ОСОБА_2 , яка заходила в магазин. ОСОБА_1 штовхнула ОСОБА_3 та сказала: «За ці слова і образи ти відповісиш». ОСОБА_3 слідком за нею вийшла з магазину, також їй сказала «Ти за свої слова відповісиш» і почала викликати поліцію. Після цього ОСОБА_1 пішла по своїх справах і через деякий час повернулася до магазину, там в цей час була поліція і вона надала пояснення. Робота магазину призупинена не була. Вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не визнає і просить справу закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що в той день вона зайшла в магазин, там вже була ОСОБА_4 , яка підбігла до неї і почала її ображати і штовхати. В цей момент в магазині були також інші громадяни. Все продовжувалося 7-10 хвилин, фактично ОСОБА_1 виштовхала її з магазину. Тоді вона викликала поліцію, яка приїхала хвилин через 10-15. Хто саме був у магазині вона не знає і коли вони пішли з магазину, вона також не бачила. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Представник потерпілої адвокат Кантор А.О. в судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в її діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, приходить до наступного.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, виходять за межі наявного конфлікту і в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього.

Правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, встановлює відповідальність за вчинення хуліганських дій, тому в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути конкретизовані мотиви, якими керувався правопорушник під час вчинення правопорушення, спосіб вчинення правопорушення та не вказано, що дії правопорушника носили навмисний характер і були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян.

Протокол про адміністративне правопорушення це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із первісних джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, а тому протокол про адміністративне правопорушення має бути складений у строгій відповідності із вимогами Закону.

Протокол про адміністративне правопорушення є формою викладу адміністративного звинувачення, де може бути зазначений перелік можливих доказів вини правопорушника.

Суть адміністративного правопорушення зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення, що прямо передбачено ст. 256 КУпАП.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя, розглядаючи справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ставиться у провину висловлювання нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 та погрози фізичною (не зазначено що) на словах.

При цьому в протоколі не зазначене місце вчинення адміністративного правопорушення а також не зазначені свідки, хоча учасники справи в судовому засіданні повідомили, що свідком є продавчиня магазину ОСОБА_5 .

Судом вживалися всі можливі заходи для виклику та допиту зазначеної особи, проте свідок в судове засідання не з`явилася, працівниками поліції вона опитана не була.

При цьому, як встановлено в судовому засіданні з показів самої потерплої та пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час конфлікту 30.09.2023 ОСОБА_1 в приміщенні магазину штовхнула ОСОБА_2 , що також підтверджується відеозаписом складення протоколу та дачі пояснень ОСОБА_1 , який було досліджено в судовому засіданні. Проте, саме ці дії не ставляться в провину ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні не було встановлено, що ОСОБА_1 виражалася нецензурною лайкою та порушила громадський порядок і спокій громадян, не було надано доказів порушення роботи магазину та взагалі наявність в магазині інших людей, чий спокій міг бути порушений діями ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні було встановлено, що дії ОСОБА_1 були цілеспрямовано направлені на ОСОБА_2 , з якою вони довгий час перебувають у неприязнених відносинах, і не носили навмисний характер і не були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 62 Конституції України Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оскільки суду не надано беззаперечних та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, адміністративне обвинувачення не є повним та конкретизованим, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, 173, 247, 251, 252, 256, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О. Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 18.12.2023.