Справа № 199/9710/23
ПОСТАНОВА

іменем України

20.12.2023 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., за участю:

- особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,

розглянувши об`єднану в одне провадження справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, працюючого механіком, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №557009 від 09.11.2023 року про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, ОСОБА_1 «08.11.2023 року о20 годині 20 хвилин керуючи автомобілем «ВАЗ» № НОМЕР_1 в районі будинку №160 по вул.Передовій у м.Дніпро (Амур-Нижньодніпровський район) не обрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду у вигляді цегляного паркану, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР України».

Під час ДТП транспортний засіб та паркан отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки. Постраждалих осіб не має.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №557008 від 09.11.2023 року про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП, ОСОБА_1 «08.11.2023 року о 20-20 годині в районі будинку №160 по вул.Передовій у м.Дніпро (Амур-Нижньодніпровський район) керуючи автомобілем «ВАЗ» № НОМЕР_1 став учасником дорожньо-транспортної пригоди, після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п.2.10 ПДР України».

Далі, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №557017 від 09.11.2023 року про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 «08.11.2023 року о 20-20 годині, в районі будинку №160 по вул.Передовій у м.Дніпро (Амур-Нижньодніпровський район), керував автомобілем «ВАЗ» № НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Громадянин ОСОБА_1 не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в повному обсязі у встановлений час, протягом двох годин, чим порушив п.2.5 ПДР України».

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав та пояснив, що 08.11.2023 року до нього звернувся його знайомий ОСОБА_2 , який попросив надати йому у користування автомобіль «ВАЗ 21101» № НОМЕР_1 , з метою перевозу пам`ятника, прохання якого він задовольнив та віддав ключі від вищевказаного автомобіля. Далі, у вечірній час доби йому знову зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що потрапив на його автомобілі у дорожньо-транспортну пригоду, а саме зніс паркан домоволодіння на вул. Передовій. В ході телефонної розмови, ОСОБА_1 вказав ОСОБА_2 покинути місце пригоди, що він самостійно прийде та вирішить вказану ситуацію. Прибувши на місце пригоди, його звинуватили у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, хоча на місці, він заперечував проти цього, вказуючи, що дійсно автомобіль належить саме йому, але за кермом він не перебував, однак його зауваження до уваги працівники поліції не прийняли. Далі, в ході бесіди з поліцейськими та на їх прохання він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого був позитивний та він не заперечував щодо перебування у стані алкогольного сп`яніння. Разом з цим в ході бесіди не зважаючи, що він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці пригоди, його відвезли до медичної установи для проходження аналогічного огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому через деякий час йому повідомили, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.ст. 124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у той день до нього приїхали родичі, з якими він святкував, однак категорично заперечує сам факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, заперечує, що став учасником дорожньо-транспортної пригоди, після чого місце пригоди залишив,

Потерпілі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_5 прибули у судове засідання, призначене на 08.12.2023 року.

Далі, потерпіла ОСОБА_4 надала заяву, відповідно до якої просила проводити розгляд справи у її відсутність, а рішення винести на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою для ознайомлення з матеріалами справи та в подальшому у той же день ознайомилась шляхом зняття фотокопій.

Потерпіла ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_5 у наступні судові засідання не з`явились, були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у відсутність потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на підставі ч.1 ст.268 КУпАП.

Не заважаючи на те, що суд в силу своїх повноважень, як незалежний орган не має права перебирати на себе функції сторони обвинувачення, зокрема органу поліції, працівників поліції, які склали протоколи про адміністративні правопорушення, відшукувати докази на користь будь-якої сторони для підтвердження або спростування обставин, які викладені в протоколах, суд, зберігаючи неупередженість та для об`єктивного, всебічного розгляду справи, з`ясування обставин, викладених у згаданих протоколах, за власною ініціативою, для отримання показань як свідків, здійснив виклик у судове засідання працівників поліції, які складали протоколи, проводили відеозапис, отримували пояснення у потерпілих: поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області старшого сержанта ОСОБА_6 ; інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Прохоренка Максима Володимировича; інспектора УПП в Дніпропетровській області ДПП Патретну Т.М та свідка ОСОБА_5 ..

Разом з цим, зазначені особи за викликом суду, двічі не прибули у судові засідання, а тому суд приймає вмотивану постанову за наявності тих доказів, які подані уповноваженими особами - працівниками поліції разом з протоколами про адміністративні правопорушення.

Більш того суд зазначає, що до кожного з протоколів про адміністративне правопорушення надані тотожні, аналогічні докази.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в межах обставин викладених у протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД №557017, ААД №557009, ААД №557008 від 09.11.2023 року та складеного на ОСОБА_1 в його діях склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, відсутній з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати вся обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив свою причетність до інкримінованих йому адміністративних правопорушень зазначаючи, що транспортним засобом він у стані алкогольного сп`яніння не керував та безпосередньо до самої дорожньо-транспортної пригоди не причетний, а відтак і місце пригоди не залишав, оскільки автомобілем керував його знайомий ОСОБА_2 .

Потерпіла ОСОБА_3 згідно своїх письмових пояснень зазначила, що 08.11.2023 року близько 20-24 години вона знаходилась вдома за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 та почула сильний гуркіт, схожий на вибух. Вийшовши на подвір`я свого домоволодіння разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 вони побачили, що в їх паркан в`їхав автомобіль «ВАЗ» № НОМЕР_1 сірого кольору, при цьому водій вищевказаного транспортного засобу місце пригоди залишив.

Потерпіла ОСОБА_4 згідно своїх письмових пояснень зазначила, що 08.11.2023 року у вечірній час доби вона перебувала за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 та почула сильний удар. Вийшовши на подвір`я свого домоволодіння вона побачила, що біля її паркану стояв автомобіль «ВАЗ» № НОМЕР_1 , який пошкодив її паркан, при цьому водій вищевказаного транспортного засобу місце пригоди залишив. Зі слів перехожих водій вказаного транспортного засобу був одягнутий у шорти.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він 08.11.2023 року прийшовши до свого знайомого ОСОБА_1 попросив надати йому автомобіль «ВАЗ» № НОМЕР_1 , щоб перевезти пам`ятник. Після того, як ОСОБА_1 надав йому ключі від свого автомобіля, поїхав у своїх справах. Далі, в цей же день близько 20-20 години, він рухаючись по вул. Передовій він втратив керування над автомобілем і в`їхав у паркан будинку. Вийшовши з автомобіля, він відразу зателефонував ОСОБА_1 та повідомив про вказану подію, на що останній сказав місце пригоди покинути, а він прийде та вирішить ситуацію. Злякавшись, він послухав ОСОБА_1 та місце пригоди залишив. Зазначає, що коли він брав ключі у ОСОБА_1 , той був у стані алкогольного сп`яніння, оскільки до нього приїхали родичі і святкували. Під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 за кермом автомобілю не був, не керував, не знаходився поруч з ним, перебував дома.

Відповідно до дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що на відеозаписі зафіксована дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «ВАЗ» № НОМЕР_1 , який в`їхав у паркан домоволодіння по вул. Передовій у м.Дніпро. При цьому працівники поліції вживали заходів щодо пошуку невстановленого водія. В ході дослідження відеозапису вбачається, що зі слів невстановлених поліцією свідків дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «ВАЗ» № НОМЕР_1 був одягнутий у шорти та з наявними тілесними ушкодженнями, отриманими внаслідок пригоди. Далі, на відеозаписі з`являється особа, яку у подальшому встановлять як ОСОБА_1 , при цьому він одягнутий у куртку та штани чорного кольору без наявних тілесних ушкоджень. В ході розмови ОСОБА_1 заперечував свою присутність до вказаної події вказуючи, що (мовою оригіналу): «я не ехал, я не был пьяным за рулем» (50 хв.12 сек. відеозапису). При цьому згідно відеозапису зі слів поліцейських ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820». Далі, в ході дослідження відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , був доставлений до медичної установи для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак через деякий час працівники поліції його повідомили, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 08.11.2023 року він не отримував за яких-небудь обставинах тілесні ушкодження, не мав тілесних ушкоджень, та до медичних установ для надання медичної допомоги не звертався.

Надаючи оцінку письмовим поясненням потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд виходить з того, що останні взагалі не розкривають механізм розвитку події дорожньо-транспортної пригоди, а лише констатують факт її настання, не бачили водія, особа якого їм невідома.

При цьому пояснення потерпілих, якім невідома особа водія, який скоїв дорожньо-транспортну пригоду, жодним чином не спростовують пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , у зв`язку з чим суд не вбачає підстав ставити пояснення останніх під сумнів.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положеннями ст.256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи. КУпАП детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» встановлено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, це становитиме порушення права на захист, а саме особа не може належним чином підготуватися до захисту.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Суд враховує правові висновки Верховного Суду України, викладені, зокрема, у постанові № 5-218кс15 від 05 листопада 2015 року, якими врегульовані подібні правовідносини, які передбачені ст. 286 КК України, які за об`єктивною стороною відмінні від ст. 124 КУпАП лише за наслідками.

Так, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Для правильного застосування норми закону про кримінальну відповідальність у випадках, коли ДТП сталися за участі двох водіїв транспортних засобів, особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

На таку особливість у правозастосуванні орієнтує Пленум Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». У пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності з п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП, серед іншого при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно встановити наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Також у якості доказів інкримінуємого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення надано рапорт поліцейського 2 взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Картавенко О.В. та рапорт інспектора УПП в Дніпропетровській області ДПП Патретної Т.М. від 08.11.2023.

Так, в розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху, тому і вищевказані рапорти не можна вважати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керуванні транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до протоколів серії ААД №557017, ААД №557009, ААД №557008 від 09.11.2023 року, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п.п.2.5, 2.10а, 12.1 ПДР України. Так, відповідно до:

-п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-п.2.10а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

-п.12.1 ПДР України Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно протоколів серії ААД №557017, ААД №557009, ААД №557008 від 09.11.2023 року, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ» № НОМЕР_1 08.11.2023 року о 20-20 годині».

В той же час, згідно відеозапису, безпосередньо сам відеозапис починається з позначки часу 20 год. 45 хв. і при цьому працівники поліції намагаються знайти та встановити особу водія автомобіля «ВАЗ» № НОМЕР_1 .

Відеозапис не містить ані моменту дорожньо-транспортної пригоди, особи водія, який керував транспортним засобом та який був учасником дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Диспозиція ст.122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, відповідно до п.1.10 ПДР України:

водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

учасник дорожнього руху особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному;

Разом з цим, як вбачається з досліджених у судовому засіданні доказів, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів участі ОСОБА_1 у дорожньо-транспортної пригоді, оскільки надані докази у своїй сукупності не доводять сам факт керування транспортним засобом саме водієм ОСОБА_1 безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою та при її настанні, а тому в його діях відсутнє порушення вимог п.п.2.5, 2.10а, 12.1 ПДР України, а відтак і безпосередньо сам склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до протоколу серії ААД №557017 від 09.11.2023 року, ОСОБА_1 інкримінується порушення ч.1 ст.130 КУпАП, а саме що (відповідно до протоколу) «громадянин ОСОБА_1 не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в повному обсязі у встановлений час, протягом двох годин, чим порушив п.2.5 ПДР України».

При цьому, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, фабула інкримінуємого ОСОБА_1 згідно протоколу серії ААД №557017 від 09.11.2023 року саме за те, що він (відповідно до протоколу) «не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в повному обсязі у встановлений час, протягом двох годин, чим порушив п.2.5 ПДР України» не охоплюється диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак в межах обставин, викладених у протоколі серії ААД №557017 від 09.11.2023 року, взагалі відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, наголошую, що суд не є тим органом, який може за власною ініціативою здійснювати відшукування доказів на користь сторін справи про адміністративне правопорушення для підтвердження або спростування події, обставин, механізму дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.245, п.1 ст.247, ст.ст.251,252,280,283,п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по об`єднаній справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов