Провадження № 3/127/8593/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №772463 від 19.10.2023 встановлено, що 19.10.2023 близько 16.20 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив насильство психологічного та фізичного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, штовхнув, брав за одяг.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Суду пояснив, що він, його мати ОСОБА_2 та неповнолітній брат проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Його батьки ОСОБА_3 і ОСОБА_2 розлучені, батько проживає окремо. Мати перешкоджає батькові користуватися квартирою. 19.10.2023 батько приїхав на машині забрати свої речі, які залишилися в квартирі, а мати про це дізналася і почала перешкоджати у виїзді машини з двору будинку. ОСОБА_1 вважає, що саме його мати конфліктує, неналежно себе поводить по відношенню до нього, молодшого брата та їх батька. Просив закрити справу, оскільки він невинний.

Потерпіла ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснила, що дійсно, у квартирі, яка належить їй на праві власності, за адресою: АДРЕСА_1 проживає вона, повнолітній син ОСОБА_1 та неповнолітній син ОСОБА_4 . З батьком своїх дітей вона розлучена, який проживає окремо. Під час проживання однією сім`єю, батько її дітей ОСОБА_3 неодноразово вчиняв по відношенню до неї психологічне і фізичне насильство на очах у дітей. Коли їй було уже неможливо терпіти знущання та насильство від батька своїх дітей, вона вирішила припинити сімейні відносини із ОСОБА_3 . Після чого колишній чоловік продовжує чинити насильство по відношенню до неї, а також і її повнолітній син ОСОБА_1 , який, крім того, налаштовує молодшого брата проти неї. Обоє синів виражаються на її адресу нецензурною лайкою, кричать, зневажають, принижують, застосовують фізичне насильство. До того ж діти вимагають від неї не просто одягу, а брендового одягу, щоб вона купувала тільки ті продукти чи речі домашнього вжитку, які вони хочуть.

19.10.2023, близько 16.20 год., у дворі будинку АДРЕСА_2 , колишній чоловік ОСОБА_3 та повнолітній син ОСОБА_1 вчинили по відношенню до неї психологічне та фізичне насильство. При цьому, її син ОСОБА_1 кричав на неї, висловлювався нецензурною лайкою, шарпав за одяг, вдарив ногою. Також суду пояснила, що через постійне насильство і тиск, вона протягом місця перебувала у кризовому центрі відділу «Служба Денний центр соціально психологічної допомоги особам, які постраждали від домашнього насильства або насильства за ознакою статі». Також суду повідомила, що її повнолітній син ОСОБА_1 у 2022 році неодноразово притягувався до адмінвідповідальності за сімейне насильство по відношенню до неї. При призначенні покарання ОСОБА_1 просила застосувати відносно сина ОСОБА_1 громадські роботи.

Представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Дмитришина Т.І. в судовому засіданні зазначила, що вина ОСОБА_1 підтверджена належними доказами, тому просила визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначити йому стягнення у виді громадських робіт.

Свідок ОСОБА_5 , яка є сусідкою потерпілої та ОСОБА_1 , суду пояснила, що 19.10.2023, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , вона бачила як повнолітній син потерпілої ОСОБА_1 кричав на матір, висловлювався до своєї матері нецензурною лайкою, шарпав за одяг, вдарив її ногою в область тулуба. ОСОБА_5 втрутилася і почала перешкоджати ОСОБА_1 чинити насильство щодо матері, але він вдарив також і її.

Свідок ОСОБА_6 , який є сусідом потерпілої та ОСОБА_1 , суду пояснив, що 19.10.2023, близько 16.20 год., повертаючись від свого гаража, побачив у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_3 якусь метушню і сварку, де були ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 . Він особисто тільки бачив як ОСОБА_1 спочатку шарпав за ворота, які знаходяться у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_3 , а потім шарпав ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАПз огляду на наступне.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає настання відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Судом враховано, що психологічне насильство це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, у тому числі щодо третіх осіб, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе або завдається шкода психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Для правильної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з підстав передбачених частиною 1 статті 173-2 КпАП України факт порушення вказаних прав повинен бути відображений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

При цьому, суд звертає увагу на те, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, завдана умисним вчиненням будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19.10.2023, ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно матері ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та його матір`ю ОСОБА_2 склались напружені стосунки, які час від часу призводять до конфліктів із викликом працівників поліції та залученням інших державних органів. ОСОБА_2 зверталась до правоохоронних органів з підстав вчинення відносно неї неправомірних дій з боку її сина ОСОБА_1 , з цього приводу існує декілька рішень судів та відповідей з правоохоронних органів.

При цьому, 28.09.2022, 01.11.2022 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї із застосуванням адмінстягнення у виді штрафу, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, яка є у відкритому доступі.

Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 психологічного та фізичного насильства відносно матері ОСОБА_2 , а тому пояснення ОСОБА_1 щодо його невинуватості у вчиненні домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, суд до уваги не бере, так як дані пояснення спростовуються дослідженими в сукупності доказами.

Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими та усними поясненнями потерпілої, свідків, а також іншими матеріалами справи.

Згідно ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому також суд враховує, що у ст. 3 Конституції України сформульовано принцип, за яким людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно із ст. 27, 28 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Таким чином, оцінюючи зазначені вище докази в їх сукупності, суд оцінює позицію ОСОБА_1 критично та розцінює це як спробу створення штучних умов для спростування факту вчинення правопорушення з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Отже, у сукупності з поясненнями сторін, свідків та наданими доказами, з матеріалів справи слідує, що вони містять переконливі та беззаперечні докази, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно матері ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні адміністративного стягнення суд враховує, що ОСОБА_1 є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлені.

Таким чином, аналізуючи матеріали справи, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив адмінправопорушення, яке могло потягти настання для потерпілої ОСОБА_2 психологічної та фізичної шкоди, суд приходить до переконання, що з метою попередження вчинення особою аналогічних правопорушень до ОСОБА_1 доцільно застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 слід стягнути 536,80 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: