Справа № 496/2390/23
Провадження № 3/496/2065/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

секретаря судового засідання Дягилева В.В.

потерпілої ОСОБА_1

захисника Доніної Л.А.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

17.03.2023 року приблизно о 10 год 30 хв. ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_1 домашнє насильство, яке виражалось в погрозах фізичною розправою та нецензурною лайкою,внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 17.03.2023 року приблизно о 7 ранку разом з ОСОБА_3 приїхав на АДРЕСА_2 , щоб забрати автомобіль УАЗ. В будинку всі спали, він пішов на ділянку. В цей час вийшла його теща, щось «бурчала». Він висловився на її адресу нецензурною лайкою для того, щоб вона пішла звідти. О 09 год 30 хв він не сварився з дружиною, а сварився з тещею. Він не висловлювався на адресу дружини нецензурною лайкою. Письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи, він не читав так як не мав окулярів. З потерпілою вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі та проживали разом в АДРЕСА_2 , а зараз він мешкає по АДРЕСА_1 , оскільки між ними склались неприязні відносини.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 17.03.2023 року о 07 годині ранку ОСОБА_2 приїхав випивший і до 10 години ремонтував автомобіль. Далі ОСОБА_2 зайшов на кухню і почав висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою. ОСОБА_3 знаходився у дворі.

Відповідно положень ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно із п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №933404 від 17.03.2023 року, в якому в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_2 власноручно написав: «з протоколом ознайомлений, згоден»;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення або іншу подію від ОСОБА_1 від 17.03.2023 року, в якому вона просить прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_2 , який висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на прохання заспокоїтись не реагував;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що 17.03.2023 року близько 10 год 30 хв. за місцем мешкання в АДРЕСА_2 її чоловік ОСОБА_2 вчинив сварку та конфлікт в ході якого висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на прохання заспокоїтись не реагував. З 07.12.2022 року чоловік мешкає в АДРЕСА_1 . Після останнього конфлікту тимчасово не проживають;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 про те, що 17.03.2023 року близько 10 год 30 хв. він приїхав за місцем реєстрації в АДРЕСА_2 . У дворі знаходилась його дружина ОСОБА_1 та почала запитувати його, чому він сюди приїхав. Він повідомив їй, що підрізав в саду виноград та хоче взяти свій автомобіль УАЗ. Це не сподобалось його дружині і між ними виник конфлікт. Він висловився в бік дружини нецензурною лайкою;

-постановою Біляївського районного суду Одеської області від 15.02.2023 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

В свою чергу ОСОБА_2 не надано суду жодного доказу на спростування своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Саме по собі не визнання своєї вини ОСОБА_2 , суд розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що дії ОСОБА_2 підпадають під ознаки домашнього насильства та вбачає в його діях наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та те, що останнім не вчинено дій та не надано доказів, які б свідчили про його невинуватість, є всі підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Дії ОСОБА_2 кваліфікую за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності), зокрема, фізичного чи психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_2 приймаю до уваги: характер суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, і вважаю, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу на користь держави в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2 ч. 2, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра