Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/545/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Бондаренко В. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальность - адвоката Пономарьова Олега Валентиновича на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік., а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.,

за участю:

захисника Пономарьова О.В.,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2023 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 27.06.2023 року о 22 год. 55 хв. в м. Бобринець по вулиці Базарна, біля будинку 130, керував транспортним засобом мотоциклом Suzuki GSX600R, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, захисник Пономарьов О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 27 червня 2023 року, працівниками поліції транспортний засіб яким би він керував не зупинявся, тобто огляд на стан сп`яніння вони взагалі не мали права проводити, оскільки останній проводиться на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими. Матеріали справи не містять доказів правомірної зупинки транспортного засобу.

Захисник вважає, що поліцейські всіляко безпідставно з метою збирання незаконних доказів щодо ОСОБА_1 нібито протиправної поведінки намагались встановити його причетність до вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з цим, звертає увагу на те, що знаходження, біля транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), будь - якої особи (з посвідченням водія), навіть в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи навіть на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом.

До того ж судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги покази свідка ОСОБА_2 , який повідомив про факт керування ТЗ саме ним, а не ОСОБА_1 . При цьому, покази свідка ОСОБА_2 , та пояснення ОСОБА_1 надано без розбіжностей одне від одного.

Крім того, відеозаписи взагалі є нечіткими, ідентифікувати осіб, які зазначені на ньому неможливо.

З наведених підстав, захисник вважає, що будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.5 ПДР України, інспектором не надано, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Пономарьова О.В. у підтримку своїх вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст. 130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 27.06.2023 року о 22 год. 55 хв. в м. Бобринець по вулиці Базарна, біля будинку 130, керував транспортним засобом мотоциклом Suzuki GSX600R, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху підтверджується доказами у справі, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 281508 від 27.06.2023, з якого убачається, що 27.06.2023 о 22 год. 55 хв. в м. Бобринець по вул. Базарній, біля буд. 130, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Suzuki GSX600R, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився. Посвідчення водія серії НОМЕР_2 вилучено та виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ТЗ № 042744. Від підпису даного протоколу ОСОБА_1 відмовився, пояснень по суті порушення не надав (а.с.1);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 після виявлення у нього працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) від огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с.3);

-відеозаписом, який міститься на диску, долученого до протоколу), на якому відображено обставини зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 281508 від 27.06.2023, а саме: зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Suzuki GSX600R, державний номерний знак НОМЕР_1 , та його відмова від проходження огляду на визначення тану сп`яніння (а.с 7).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні. Відеозапис, наявний у матеріалах справи є об`єктивним, достатньо чітким та повністю узгоджується з іншими доказами по справі.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 а саме: (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови), в розумінні розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди особи з результатом або відмови від такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не зупинявся працівниками поліції є надуманими та безпідставними, оскільки з відеозапису убачається, що транспортний засіб Suzuki GSX600R під керуванням ОСОБА_1 , змінив напрямок руху з проїзної частини дороги на тротуар, що і було підставою для зупинки працівниками поліції вказаного транспортного засобу.

Апеляційні доводи про те, що ОСОБА_1 не здійснював функцію водія, оскільки відштовхувався ногами є також необґрунтованими, з тих підстав, що на відеозаписі об`єктивно зафіксовано рух транспортного засобу з увімкненими габаритними вогнями, ноги водія та пасажира знаходяться на підніжках, а рух мотоцикла здійснюється за допомогою двигуна.

Таким чином, на час зупинки працівниками поліції транспортного засобу Suzuki GSX600R, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у розумінні п.1.10 ПДР України здійснював функцію водія (керував транспортним засобом), та є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються, як такі, що спрямовані на уникнення особою від адміністративної відповідальності.

Щодо доводів захисника про те, що районний суд безпідставно не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_2 , який зазначав, що керування транспортним засобом здійснювалось саме ним, а не ОСОБА_1 , то вони також не заслуговують на увагу, оскільки, як обґрунтовано заначив суддя районного суду, такі покази ОСОБА_2 спростовуються відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля поліції.

Крім того, як повідомив в районному суді ОСОБА_2 він перебуває в дружніх відносинах з ОСОБА_1 , а отже є зацікавленою особою у результаті розгляду справи на користь останнього.

Більш того, з показів ОСОБА_2 убачається, що він надав суду неправдиву інформацію, зокрема про те, що він «розмову поліцейського з ОСОБА_1 не чув». При цьому, з відеозапису убачається, що він з моменту зупинки втручається у розмову ОСОБА_1 з працівником поліції, робить поліцейським зауваження, надає поради. Водночас, ОСОБА_2 жодного разу не обмовився та не повідомив працівників поліції про те, що саме він керував транспортним засобом. Не зазначає про це і ОСОБА_1 .

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, постанова судді районного суду щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Пономарьова Олега Валентиновича залишити без задоволення, а постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко