ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 673/343/23

Провадження № 33/4820/297/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Бачук К.О., Селезньової М.Д., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Довгаля П.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2023 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536,80 грн.

За постановою суду, 21.03.2023 року о 09 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 , перебуваючи на автодорозі Т2310 Голосків-Лука-Барська +30 км, керував автомобілем «WOLkSVAGEN BORA», д.н.з. НОМЕР_1 , на законну вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану проблисковими маячками синього та червоного кольору та звуковим спецсигналом, водій не зупинився та в подальшому був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі ВАЗ021115 д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п.2.4. Правил дорожнього руху України, згідно з яким, на вимогу поліцейського, водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що оскаржувану постанову місцевим судом йому направлено не було, отримано її лише 26.04.2023 року поштовим зв`язком, а тому, на думку апелянта, строк пропущено з поважних причин. Апелянт зазначає, що ним було заявлено відвід судді Деражанянського районного суду Дворніну О.С., по даній справі, який був задоволений постановою судді Летичівського районного суду від 23.03.2023 року, проте суддя місцевого суду Дворнін О.С. прийняв справу до свого провадження та виніс оскаржувану постанову, якою визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Переконує, що про дату та час розгляду справи суд першої інстанції його не повідомляв, довідки про доставку СМС-повідомлення, наявні в матеріалах справи, здійсненні на невірний номер мобільного телефону.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Довгаля П.С., які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Деражнянського районного суду Хмельницької облатсі від 14.04.2023 року, то він підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Як убачається з постанови судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була розглянута без його участі. Копія постанови судді про притягнення до його адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП була ОСОБА_1 отримана лише 26.04.2023 року поштовим зв`язком.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана, після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи, в ході апеляційного розгляду, встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник просили скасувати постанову про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП посилаючись на те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем «WOLkSVAGEN BORA», д.н.з. НОМЕР_1 у час, вказаний в протоколі. За кермом перебував ОСОБА_2 .

Однак, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП України, що відповідає фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №306274 від 22.03.2023 року.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №306274 від 22.03.2023 року оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства, і він є складений та підписаний уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані яких узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.

З відеозапису події від 22.03.2023 року за участю ОСОБА_1 вбачається, що працівники поліції наздоганяють автомобіль WOLkSVAGEN BORA», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухається по автодорозі Т2310 Голосків-Лука-Барська +30 км, надають проблисковими маячками знаки для водія про зупинку, проте він не реагує на вимогу працівника поліції. Згодом водій зупинився, після переслідування правоохоронцями. У транспортному засобі знаходився лише ОСОБА_1 . З автомобіля ніхто не виходив, та інші особи біля нього не перебували. Під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 не повідомляв, хто саме перебував за кермом, про ОСОБА_2 не згадував.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що переглянутий відеозапис події підтверджує факт керування транспортним засобом та невиконання вимог працівника поліції саме ОСОБА_1 .

Окрім того, факт керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом підтверджується і змістом протоколу серії ААД №306273 від 22.03.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом Деражнянським районним судом 16.09.2022 року, строком на 1 рік, вчиненого повторно протягом року.

Зібрані у справі докази, в їх сукупності, відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Так, частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно з пунктом 2.4. Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням цих правил.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП України.

Доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, є необґрунтованими. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання уникнути ОСОБА_1 установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, висновок суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та знайшов підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, відтак він є співрозмірним до вчиненого і справедливим.

Разом з тим, є слушними твердження сторони захисту про порушення права на захист ОСОБА_1 , зокрема його неналежне повідомлення про дату та час розгляду справи судом першої інстанції.

Згідно ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Інших підстав для розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чинним КУпАП не передбачено.

Як убачається, з відібраної працівником поліції заявки на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою СМС-повідомлення, у ній зазначено номер телефону ОСОБА_1 НОМЕР_3 . Проте, як установлено судом апеляційної інстанції, у зазначені номера мобільного телефону поліцейським було допущено помилку, так як вірним є номер мобільного телефону ОСОБА_1 НОМЕР_4 .

Виходячи з наведеного, місцевий суд розглянув справу відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 122-2 КУпАП за відсутності, останнього, не переконавшись у належності його повідомлення, як того вимагає положення ст.268 КУпАП.

Вищевказане, на думку апеляційного суду, є порушенням права на захист ОСОБА_1 , оскільки, останній, був позбавлений реальної можливості висловити свої доводи по суті справи з метою свого захисту та надати відповідні докази.

Згідно положень ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Крім цього, відповідно до положень ст.6 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

За таких обставин, зазначене порушення права на захист ОСОБА_1 апеляційний суд вважає підставою для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог вказаного Закону.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову та прийняти нову постанову;

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне оскаржувану постанову відносно ОСОБА_1 скасувати, постановити нову, якою визнати, останнього, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, за обставин встановлених матеріалами справи.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деражнянського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП скасувати та прийняти нову.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536,80 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша