Справа № 465/660/23 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 33/811/775/23 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю особи, яка притягається до адміністративно відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бардина Р.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 11 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 536,80 гривень.

За постановою суду. ОСОБА_1 23.01.2023 року о 01:30 год. в м.Львів по вул. Залізняка, 21 керуючи транспортним засобом марки «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_1 , та після його зупинки на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вживав алкогольний напій, а саме коньяк, чим порушив п.2.10 є ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову щодо нього та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Вважає, що факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, судом першої інстанції не доведений, оскільки будь-яких матеріалів та доказів особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення не зібрано. Стверджує, що 23.01.23 о 01.30 год. в стані алкогольного сп`яніння не їздив, а тим більше не скоював ДТП.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Бардина Р.І. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №453690 від 23.01.2023 року, який складений та підписаний уповноваженою на те особою із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.01.2023, відповідно до якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з рота, не чітка вимога, поведінка, яка не відповідає обстановці;

- висновком №000162 від 23 січня 2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів поліцейських;

- рапортом поліцейського від 23.01.2023 з якого слідує, що проїжджаючи 23.01.2023 близько 01.30 год. по вул. Залізняка, було виявлено автомобіль марки «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухаючись по вул. Залізняка порушував ПДР. В подальшому даний автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений. Водій ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від моменту зупинки транспортного засобу до приїзду працівників патрульної поліції ОСОБА_1 алкогольні напої не вживав.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.10.є ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду

За змістом п. 2.10 (є) ПДР водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що об`єктивною стороною ч. 4 ст. 130 КУпАП є саме «вживання особою, яка керувала транспортним засобом алкоголю,після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…»

Отже, факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не є кваліфікованої ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що доводи апелянта про те, що його працівники поліції не зупиняли, є необґрунтованими, та судом апеляційної інстанції розцінюється як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки спростовуються рапортом поліцейського від 23.01.2023.

Враховуючи відсутність будь-яких скарг та заяв сторони захисту щодо дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , проведення фіксації подій, складенні протоколу та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, зокрема і в рапорті, які долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.38 КУпАП, стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. Відтак твердження апелянта про те, що суд порушив вимоги ст.38 КУпАП, є безпідставними.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційномуперегляді. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 11 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк