Справа №: 343/1289/23
Провадження №: 3/0343/548/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Лицур І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області адміністративний матеріал, що надійшов від відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії економічного характеру внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

28 травня 2023 року близько 22:20 год. ОСОБА_1 по місцю свого проживання, що в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії економічного характеру, що полягали у позбавленні житла потерпілої, на яке вона має передбачене законом право.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю та пообіцяв, що більше такого не повториться.

Крім визнання вини самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 785828 від 28.05.2023 року (а.с. 1), з якого вбачається, що 28 травня 2023 року близько 22:20 год. ОСОБА_1 по місцю свого проживання, що в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, не впускаючи її до їх спільного помешкання;

- рапортом старшого інспектора чергового відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області Кутянського Р.Г. (а.с. 2), згідно з яким 28.05.2023 року о 22:20 год. зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що її чоловік ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння вчиняє домашнє насильство, ображає її нецензурними словами та б`є;

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.05.2023 року (а.с. 3), з якого вбачається, що від ОСОБА_2 прийнято усну заяву про те, що 28.05.2023 року близько 22:20 год. вона повернулася з дочкою ОСОБА_3 додому, однак її чоловік ОСОБА_1 не впускав їх до помешкання, в зв`язку з чим просить притягнути його до адміністративної відповідальності;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 28.05.2023 року (а.с. 4,6), з яких встановлено, що того дня близько 22:20 год. вони повернулися додому, однак ОСОБА_1 , який напередодні вживав спиртні напої, зачинився в будинку зсередини та не впускав їх до помешкання, мотивуючи це тим, що дочка вкрала в нього 500,00 грн.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що економічне насильство є формою домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Системний аналіз національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії економічного характеру внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, оскільки обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особi, в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, за якою його визнано винним, обравши його у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2023 року складає 536,80 грн.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн. (сто сімдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень та 80 копійок) судового збору.

Штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: