Справа№938/404/23
Провадження № 3/938/215/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року селище Верховина

22.06.2023 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Головного управління ДПС у Івано-Франківській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого керівником ТзОВ «Буркутець» (ідентифікаційний код 5397427),

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

на розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2023 передана для розгляду судді Джусу Р.В.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1745 від 31.05.2023, складеного старшим державним інспектором Коломийського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС в Івано-Франківській області Глібчук Г.В., вбачається, що ОСОБА_1 будучи керівником ТзОВ «Буркутець» несвоєчасно провів оплату земельного податку з юридичних осіб за січень 2023 в сумі 1878,47грн відповідно до поданої декларації по земельному податку на 2023 рік №5546207 від 17.02.2023, а саме провів оплату податку - 03.03.2023 , граничний термін сплати якого 02.03.2023, чим порушив п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 N 2755-IV (із змінами та доповненнями), відповідальність за що передбачена ч.1 ст.163-2 КУпАП

У ч.1 ст.268 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до системного аналізу положень ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення передбачене ст.163-2 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи, забезпечення можливості реалізації нею свого права на захист, розгляд справи було призначено на 22.06.2023

В судове засідання 22.06.2023 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

20.06.2023 на адресу суду надійшла письмова заява ОСОБА_1 в якій він визнав вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП, просив суд врахувати, що порушення усунене ним ще до перевірки та не завдало значних збитків, та у відповідності до ст.22 КУпАП просив звільнити його від відповідальності обмежившись усним зауваженням.

В судове засідання 22.06.2023 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачене ст. 163-2 КУпАП, не є обов`язковою.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ч.2 ст.38 КУпАП законодавцем визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч.3-5 ст.38 КУпАП.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто, з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а саме в разі закінчення трьохмісячного строку з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - трьохмісячного строку з дня його виявлення.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ст.19 Конституції України суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Зі змісту абзацу 1 статті 247 КУпАП слідує, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи або визнання відсутності в діях особи складу та події адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і можливість прийняття таких взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини та призначення адміністративного стягнення.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, у визначені ст.38 КУпАП строки.

Таким чином, вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, провадження у яких закривається.

Дана справа надійшла до Верховинського районного суду Івано-Франківської області 09.06.2023.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1745, який складено 31.05.2023, ОСОБА_1 ставиться в вину вчинення правопорушення, яке мало місце 03.03.2023, тобто 03.06.2023 минув останній день притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

При цьому суддя звертає увагу на те, що дата вчинення правопорушення 03.03.2023, визначена у протоколі про адміністративне правопорушення в графі «дата, час і місце вчинення правопорушення».

Відсутні також правові підстави для обчислення визначеного ст. 38 КУпАП трьох місячного строку з 02.05.2023, коли податковим органом було проведено камеральну перевірку та виявлено вказане порушення.

Так, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до правових висновків, викладених у п. 17.18 Постанови Верховного Суду від 03 травня 2018 року по справі N 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення "триваюче" правопорушення.

Під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі N 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Аналіз наведених положень, а також обставин справи дає підстави для висновку, що правопорушення у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_1 відноситься до триваючих, однак воно припинилося 03.03.2023 у зв`язку із його усуненням, а саме шляхом сплати податкового зобов`язання, а відтак у даному випадку строк давності накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, слід відраховувати саме із 03.03.2023.

Таким чином, станом на дату надходження справи до суду, та відповідно на момент розгляду справи у суді, закінчився строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, тому слід, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 КУпАП закрити.

Керуючись статтями 7, 38, 163-1, 247, 283, 284 КпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 КУпАП, закрити ,у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС