№ 3/183/7644/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю: секретаря судового засідання Пасічник В.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Науменка О.І., представника потерпілого Орешина П.П., законного представника потерпілого ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новомосковського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючої, розлученої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

27 вересня 2023 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на його адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю неповнолітнього ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила, що все, що зазначено в протоколі є не правдою, вона є хорошою матір`ю для своїх дітей, любить їх та все своє життя їм присвячує. Цього дня, а саме 27.09.2023 їй зателефонувала вчителька сина ОСОБА_4 та повідомила, що останній прогулює заняття. Коли вона приїхала з роботи додому вирішила на цю тему переговорити з сином, прохала його не пропускати зайняття. Сказала йому, що якщо він такий вже дорослий і не хоче вчитися, то хай бере продукти харчування та готує сам собі їжу, на що син почав відпихати її за руки, тобто між ними почався конфлікт. Цей конфлікт почув її співмешканець ОСОБА_5 , який відпочивав в кімнаті. В цей час ОСОБА_4 пішов за телефоном та взяв ножа до рук. Коли ОСОБА_6 це побачив, то намагався ніж у сина відібрати, зав`язався конфлікт та ОСОБА_6 його вдарив. Після цього ОСОБА_7 лежав на підлозі, прийшли сусіди, почали стукати в двері, однак вона була проти того, щоби двері відкривали, проте ОСОБА_6 відчинив двері. Сусідка забрала ОСОБА_8 , а вона в свою чергу пішла за ними та просила, щоби син повернувся додому. Приблизно о 22.00 приїхала поліція, вона надавала пояснення, потім прийшла її сестра та забрала ОСОБА_4 до себе додому. Пізніше вона зателефонувала сестрі, яка їй повідомила, що ОСОБА_7 ліг спати. Наступного дня вона попросила у сина вибачення, пообіцяла, що подібного не повториться, на що син почав кудись збиратися, при цьому куди йде їй не повідомив. Коли прийшов додому повідомив, що зняв побої, вона його погодувала. Також додала, що поліцію й швидку вона не викликала, оскільки поліцію викликала сусідка, а швидку її сестра. Вважає, що старший брат ОСОБА_9 , її старший син ОСОБА_10 хоче оформити над ОСОБА_11 опікунство, оскільки не хоче виконувати обов`язку по захисту Батьківщини. Просила справу стосовно неї закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що того дня, а саме 27 вересня 2023 року він був у себе вдома. Через будильник проспав 2 уроки, через що цього вечора приблизно о 22.00 у ним з матір`ю стався конфлікт. Мати його ображала нецензурною лайкою, погрожувала йому фізичною розправою, вона заборонила йому їсти, а коли він пішов на кухню, то мати покликала свого співмешканця ОСОБА_12 , який його побив. На його крики прибігли сусіди, які забрали його до себе, викликали поліцію. При цьому мати за нього не заступилася, не викликала йому швидку. Мати хотіла «зам`яти» цю справу та максимально йому перешкоджала звернутися за медичною допомогою та в поліцію, погрожувала, що здасть до дитбудинку. Після інциденту він ночував у тітки, а потім його забрав рідний брат по матері ОСОБА_10 в м. Київ, де наразі він і проживає. Додому повертатися не хоче, оскільки боїться співмешканця матері. Просив притягнути матір до відповідальності.

Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_2 пояснила, що вона є головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради. Так, 02.10.2023 до служби у справах дітей звернувся неповнолітній ОСОБА_3 разом зі своїм старшим братом ОСОБА_13 , де останній написав заяву про те, що його брат ОСОБА_4 буде проживати разом із ним в м. Києві, через ситуацію, яка сталася напередодні в їх родині, оскільки протягом тривалого часу їх мати та її співмешканець вчиняють психологічне та фізичне насилля над дітьми. За результатом розгляду цієї заяви було встановлено, що 27.09.2023 стався інцидент, в ході якого співмешканець матері ОСОБА_1 . ОСОБА_14 побив ОСОБА_4 , при цьому мати не заступилася за нього, не викликала йому швидку. Наразі ОСОБА_1 проходить тренінги разом із молодшим сином та психологом у службі. Вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за фактом домашнього насилля стосовно свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що він є сином ОСОБА_1 та відповідно старшим братом ОСОБА_3 , який з кінця вересня 2023 року проживає разом із ним в м. Києві, оскільки співмешканець матері ОСОБА_5 його побив, а мати чинить над братом систематичні дії психологічного характеру, не дозволяє йому їсти, зриває на ньому злість. Цього вечора, а саме 27.09.2023 йому зателефонувала сусідка ОСОБА_15 , яка повідомила, що забрала ОСОБА_4 до себе після того, як його побили. Він увесь час був з нею на зв`язку поки брат ОСОБА_4 не поїхав до тітки. При цьому мати не надала медичної допомоги брату. Згодом вона просила їх, щоби вони забрали заяву з поліції.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила що вона проживає в тому ж будинку, що і сім`я ОСОБА_1 , та є їх сусідкою знизу. Чує все, що відбувається в квартирі сусідів зверху, оскільки квартири ідентичні та мають однакове планування. Вона неодноразово зверталася до голови ОСББ з приводу криків у квартирі ОСОБА_1 , на що він повідомив, що ОСОБА_1 двері не відчиняє, всіх заблокувала та ні з ким не спілкується. Того вечора вона почула, що сусіди зверху б`ють дитину, дитина кликала на допомогу, тому вона прибігла до квартири та почала стукати в двері. Повиходили інші сусіди, а коли двері відчинили вона побачила ОСОБА_4 на полу в крові. Вона за допомогою інших сусідів забрала дитину до себе. При цьому ОСОБА_1 в цей момент вийшла з дальньої кімнати та почала питати навіщо відчинили двері, кричала на неї та сусідів. Коли вони з чоловіком привели ОСОБА_8 до себе додому вона дала дитині води та заспокійливе, з носа в нього йшла кров. Коли ОСОБА_7 трішки заспокоївся, адже після події він сильно заїкався, попрохав викликати поліцію. Конфлікт почався з того, що почала кричати ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що він є співмешканцем ОСОБА_1 та відповідно вітчимом для її сина ОСОБА_3 . Того дня, а саме 27.09.2023 він приїхав з роботи раніше, проте був сильно втомлений, тому сказав, що не буде вечеряти та пішов спати. Прокинувся від криків, оскільки ОСОБА_17 кликала його на допомогу. Коли він пішов на кухню побачив, що ОСОБА_7 тримає в руці ніж, він криком йому сказав щоби той поклав ножа, потім на інстинкті перехватив його руку з ножем та між ними миттєво почалася бійка. Даня почав сильно кричати, після цього почали в двері стукати сусіди. Він відчинив двері, щоби не ускладнювати ситуацію, потім зібрався та пішов до своєї матері ночувати. Вважає, що ОСОБА_1 протиправних дій стосовно сина не вчиняла, того вечора вона на ОСОБА_4 не кричала, тільки його (свідка) кликала на допомогу, а коли він зайшов на кухню вона пішла в іншу кімнату за його речами, оскільки він щойно прокинувся без верхнього одягу. ОСОБА_1 є гарною матір`ю та свою увагу приділяє вихованню синів, які є досить складними дітьми.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, її винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується такими дослідженими та оціненими судом у відповідності до ст. 252 КУпАП доказами:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 з приводу обставин адміністративного правопорушення;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 612366 від 07.11.2023, яким зафіксовано факт правопорушення;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства за результатами бесіди інспектора СЮПВП Новомосковського РВП старшого лейтенанта поліції Кірюшина А.І. з потерпілим ОСОБА_3 та кривдником ОСОБА_1 , в ході проведення якої було встановлено, що мати ОСОБА_1 маніпулює та погрожує неповнолітньому ОСОБА_3 , ображає його, чинить з ним сварки;

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_3 , які є аналогічними тим, які надані ним у судовому засіданні;

- листом начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради Кравченко І. начальнику Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Юркевичу С. від 02.10.2023 № 408, відповідно до якого 02.10.2023 до служби звернувся ОСОБА_13 з заявою про вчинення насилля над дітьми: ОСОБА_3 та ОСОБА_18 , у зв`язку з чим начальник служби просить залучити працівників СЮП Новомосковського РВП для вжиття невідкладних заходів відповідно до чинного законодавства;

- заявою ОСОБА_13 начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради про те, що його молодший брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово проживає з ним за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з ситуацією, яка склалася в родині його матері ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , де протягом тривалого часу матір з її співмешканцем ОСОБА_19 вчиняють фізичне та психологічне насильство стосовно його братів ОСОБА_4 та ОСОБА_20 , б`ють їх, висловлюються нецензурною лайкою, обмежують доступ до їжі. Вважає, що в родині матері є загроза здоров`ю та життю братів;

- актом проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого рекомендовано залучити до роботи з дитиною психолога.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює критично, як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки вина останньої повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які в своїй сукупності свідчать про її вину у вчиненні інкримінованого правопорушення. Будь-яких об`єктивних даних, ставити під сумнів достовірність вищевказаних доказів, у тому числі й пояснення свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , а також потерпілого ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_2 , суд не вбачає.

Відтак, пояснення вищевказаних свідків, потерпілого, його законного представника, як в цілому, так і в окремих деталях узгоджуються з іншими доказами у справі, що свідчить про те, що вони є правдивими та такими, що відповідають дійсності. Водночас, стороною захисту будь-яких об`єктивних даних, які би давали підстави ставити під сумнів достовірність вказаних доказів, суду не надано. Такі відомості у суду відсутні.

В судовому засіданні також було допитано свідка ОСОБА_14 . Надаючи оцінку поясненням вказаного свідка, суд зазначає таке.

Пояснення свідка ОСОБА_14 в частині не причетності ОСОБА_1 до інкримінованого їй адміністративного правопорушення суд оцінює критично, оскільки вони є суперечливими, нелогічними, непослідовними, повністю спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та потерпілого ОСОБА_3 , а також письмовими доказами, відтак вони не відповідають обставинам, встановленим під час судового провадження. До того ж, свідок ОСОБА_14 є близькою особою ОСОБА_1 , є її співмешканцем, що не заперечується учасниками судового провадження. Тому, такі пояснення свідка ОСОБА_14 суд розцінює як сприяння уникненню ОСОБА_1 , його співмешканкою, відповідальності за вчинене.

В судовому засіданні також було досліджено відеозапис, наданий потерпілим. Так, на цьому продемонстрованому відеозаписі було зафіксовано конфлікт між ОСОБА_1 та її неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_18 , в ході якого ОСОБА_1 імпульсивно, зверхньо, на підвищеному тоні спілкувалася з дітьми, висловлювала в їх сторону образи тощо.

Однак, наданий доказ хоч і є допустимим, однак одночасно не є належним, оскільки не підтверджує наявність чи відсутність обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення, оскільки, як не заперечувалося самою ОСОБА_1 , ця подія відбувалася дійсно 27 вересня 2023 року в її квартирі за участю її неповнолітніх дітей, однак вдень, приблизно в обідній період доби, а не ввечері.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, керуючись діючим законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у виді штрафу, але в максимальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536 гривень 80 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий