Справа № 308/9581/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О. Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/707/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.08.2022.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у порушенні митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді конфіскації ввезеного ним на митну територію України пасажирського автобусу комерційного призначення марки «Setra», моделі «315», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 , рік виготовлення 1996, вартістю 156088,83 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн.

З протоколу про порушення митних правил № 0651/30500/22 від 10.07.2022 та постанови судді від 30.08.2022, вбачається, що ОСОБА_1 25.01.2020 о 05 год 20 хв через пункт пропуску «Шегині-Медика» Львівської митниці в режимі «тимчасове ввезення до 20 днів», ввіз пасажирський автобус комерційного призначення марки «Setra», моделі «315», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 , рік виготовлення 1996, та перевищив строк тимчасового ввезення цього пасажирського автобуса комерційного призначення більше ніж на 30 діб, що виявлено 10.07.2022 о 03 год 57 хв на митному посту «Ужгород - автомобільний» Закарпатської митниці під час здійснення митних формальностей.

З пояснень ОСОБА_1 слідує, що він не є суб`єктом інкримінованого йому правопорушення, так як станом на 25.01.2020 працював водієм в польського автомобільного пасажирського перевізника «Р-Trans Sp. Z o.o.»; міг здійснювати перетин кордону (перевозити пасажирів) на автобусі марки «Setra», моделі «315», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 , виключно як водій (працівник) «Р-Trans Sp. Z o.o.», а тому як працівник (водій) «Р-Trans Sp. Z o.o.» не може нести відповідальність за дії автомобільного перевізника «Р-Trans Sp. Z o.o.» (роботодавця), в том числі і за поміщення транспортних засобів комерційного призначення (автобусів) в митний режим тимчасового ввезення. Як вбачається з дозволів на міжнародні регулярні перевезення пасажирів між Україною та Республікою Польща, виданих компетентними органами Республіки Польща та України (на підставі якого

-2-

автобус марки «Setra», моделі «315», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 перетинав кордон між Республікою Польща та Україною), польському перевізнику «Р-Trans Sp. Z o.o.» дозволено здійснювати перевезення пасажирів автобусами з Республіки Польща до України та в зворотному напрямку на наступні періоди з 14.11.2019 по 14.11.2021 та з 18.11.2021 по 21.08.2023 (маршрут « ОСОБА_3 ). З врахуванням норм міжнародного та українського права, автобус марки «Setra», моделі «315», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 , є транспортним засобом комерційного призначення та має право перебувати на території України до 21.08.2023.

Згідно з інформацією, отриманою з мережі Інтернет (сайт «mobile.de») від 28.08.2020, вартість аналогічного/подібного автомобіля складає 5236 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 10.07.2022 становить 156088 грн 83 коп.

Таким чином ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 380 МК України строк тимчасового ввезення товару більше ніж тридцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови суду від 30.08.2022 та закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, винесену з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Звертає увагу на те, що він, як фізична особа, являється працівником (водієм) фірми «Р-Trans Sp. Z o.o.», і не наділений повноваженнями ініціативно реекспортувати транспортні засоби комерційного призначення, належні «Р-Trans Sp. Z o.o.», з митної території України і також він не може самостійно звертатись від імені «Р-Trans Sp. Z o.o.» із заявами (повідомленнями) до митних органів України про операції технічного обслуговування чи ремонту автобусів та виникнення аварій, тощо, а також те, що він не може нести відповідальність за дії автомобільного перевізника «Р-Trans Sp. Z o.o.», в тому числі і за поміщення транспортних засобів комерційного призначення (автобусів) в митний режим тимчасового ввезення. Вважає, що в будь-якому випадку, він не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився. Останній рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував, до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 271 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О. Я., який запреречив проти задоволення апеляційної скарги, оскільки законність і обґрунтованість прийнятого судом рішення не викликає сумнівів, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з таких підстав.

-3-

Статтею 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 6 ст. 481 МК України адміністративна відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Апеляційний суд вважає, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді першої інстанції зазначені правильно, кваліфікація діянь останнього за ч. 6 ст. 481 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим судом першої інстанції, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.

Факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст. 380 МК України строку тимчасового ввезення транспортного засобу - пасажирського автобусу комерційного призначення марки «Setra», моделі «315», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 , рік виготовлення 1996, більше ніж на тридцять діб, підтверджується доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0651/30500/22 від 10.07.2022, у якому викладено обставини порушення ОСОБА_1 митних правил (а. с.1-5); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.07.2022, у яких останній визнав факт перевищення ним строку тимчасового ввезення транспортного засобу (а.с.10-11); даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску, з яких вбачається, що ОСОБА_1 ввіз на митну територію України пасажирський автобус комерційного призначення марки «Setra», моделі «315», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 , рік виготовлення 1996 (а.с12-13); доповідною запискою державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці ОСОБА_4 , яким підтверджені викладі в протоколі про порушення митних правил обставини (а. с.14-15); даними з мережі «Інтернет», з яких вбачається, що вартість транспортного засобу, аналогічного до ввезеного ОСОБА_1 становить 5236 євро; даними з автоматизованої системи митного оформлення (АСМО) (а.с.19).

Як у письмовому поясненні ОСОБА_1 митному органу, так і під час розгляду справи судом першої інстанції, а також в апеляційній скарзі та в ході її розгляду, належність і допустимість цих даних не заперечується, факт перевищення встановленого ст. 380 МК України строку ввезення транспортного засобу більше ніж на 30 діб визнається.

Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази є достатніми та достовірно вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, які підпадають під ознаки ч. 6 ст. 481 МК України.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці Свідерок М. М., який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , що в нього були підстави для обмови останнього та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах

-4-

розгляду справи, на такі дані не вказується і в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

При цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував і відсутність у матеріалах справи доказів про вжиття ОСОБА_1 будь-яких заходів, спрямованих на вивезення транспортного засобу за межі митної території України, або повідомлення митному органу про неможливість вчинення таких дій з поважних причин.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі проте, що він не є суб`єктом інкримінованого йому правопорушення, і він не наділений повноваженнями реекспортувати транспортні засоби комерційного призначення, апеляційним судом не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки згідно ч. 2 ст. 459 МК України, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил при вчиненні таких порушень підприємствами є посадові особи цих підприємств.

Підпунктом 43 частини 1 статті 4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку. Тому суд вважає помилковими твердження ОСОБА_1 проте, що він в даному випадку не є суб`єктом відповідальності, оскільки з огляду на положення пп. 41 ч. 1 ст. 4 МК України, до посадових осіб як суб`єктів адміністративної відповідальності за порушення митних правил належать і інші працівники, які в силу трудових відносин відповідальні за додержання митного законодавства, а тому ОСОБА_1 , будучи водієм-працівником фірми перевізника, здійснив ввезення транспортного засобу на митну територію України, і саме в нього виник обов`язок по вивезенню даного транспортного засобу за межі території України у строк, передбачений законодавством.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя першої інстанції врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, наявні в матеріалах справи дані про особу правопорушника, який не визнає вину й не кається у вчинених діяннях, про що свідчить позиція ОСОБА_1 , тому й застосував до нього вид стягнення, який передбачено санкцією ч. 6 ст. 481 МК України, врахувавши належні докази про вартість транспортного засобу, які ніким не оспорювалися, належним чином умотивувавши судове рішення.

Тому, апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації ввезеного ним на митну територію України пасажирського автобусу комерційного призначення марки «Setra», моделі «315», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 , рік виготовлення 1996, вартістю 156 088,83 грн є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 МК України меті адміністративного стягнення.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли підтвердження і визнаються безпідставними, - без задоволення.

Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого

-5-

сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту не надано доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції, у тому числі й про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.08.2022, щодо нього, - без змін.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя