Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/929/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04.04.2009 року, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Винару Л.В.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 001246 від 21.04.2023 року вбачається, що 21.04.2023 року, о 08 год. 40 хв., в смт. Нові Білокоровичі, по вул. Довженка, Коростенського району, Житомирської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія, із застосуванням спеціального технічного пристрою ДРАГЕР.

06.06.2023 року засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 на адресу суду надійшли письмові пояснення у справі про адміністративне правопорушення. У вказаних поясненнях ОСОБА_1 просить суд провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях. На обґрунтування вказаних пояснень ОСОБА_1 вказав, що 21.04.2023 року, о 08 год. 40 хв., він не керував транспортним засобом автомобілем марки SKODA OCTAVIA, а відтак не повинен нести відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Обставини події, яка трапилась 21.04.2023 року, о 08 год. 40 хв. не відповідають обставинам викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, дії поліцейської ОСОБА_2 є упередженими.

Також, 06.06.2023 року засобами поштового зв`язку від ОСОБА_3 до суду надійшли письмові пояснення у справі про адміністративне правопорушення. У поданих письмових поясненнях ОСОБА_3 вказує на те, що вона була безпосереднім свідком події, яка сталась 21.04.2023 року, близько 09 год. 00 хв. стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася за участю ОСОБА_4 , який не врахував дорожньої обстановки і технічної справності керованого автомобіля, внаслідок чого здійснив з`їзд у кювет. Проте, поліцейськими помилково складено протокол на ОСОБА_1 , який не керував транспортним засобом автомобілем марки SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , а є лише його власником, а тому, на її переконання, останній не повинен нести відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 08.06.2023 року на адресу суду від ОСОБА_4 надійшла письмова заява. У вказаній заяві ОСОБА_4 просить суд взяти до уваги той факт, що саме він 21.04.2023 року керував транспортним засобом автомобілем марки SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 та здійснив дорожньо-транспортну пригоду. Вказує, що працівники поліції помилково склали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи. Причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав надані ним раніше письмові пояснення, вказав, що саме він перебував за кермом транспортного засобу автомобіля марки SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 та здійснив дорожньо-транспортну пригоду, проте поліцейська на даний факт не звернула увагу та помилково склала адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , який є власником вказаного автомобіля.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що була безпосереднім свідком того, як ОСОБА_4 , не врахувавши безпечної швидкості руху здійснив з`їзд з дороги. При складанні адміністративних матеріалів вона разом з чоловіком ОСОБА_4 неодноразово звертали увагу поліцейської на те, що за кермом транспортного засобу автомобіля марки SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 перебував ОСОБА_4 , проте, поліцейська на їхні зауваження не відреагувала та склала адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , який є власником даного автомобіля. Враховуючи наведене, на її переконання, ОСОБА_1 не повинен нести відповідальність за ст. 130 КУпАП, оскільки останній не керував транспортним засобом.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд виходив з того, що відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, а відтак суд не вбачає перешкод та вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 з урахуванням наданих ним письмових пояснень.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП України.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до загальних положень ПДР України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 2.9а ПДР України визначено заборону для водія керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за порушення пункту 2.9а ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.9а ПДР України, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП України, матеріали справи мають містити докази обставин керування особою транспортним засобом у конкретних час і місці; вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння; наявність доказів про проходження особою відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння та зафіксованих у встановленому порядку результатів проходження такого огляду.

Предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Суд має право розглядати саме протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах цього протоколу, не виходячи за межі пред`явленого в протоколі обвинувачення.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений і чітко визначений наступними нормативними документами, та має бути суворо дотриманий особою, яка складає протокол про адміністративне правопорушення:

- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція № 1452/735);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року (далі Порядок № 1103).

Згідно ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інструкція № 1452/735 визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду (п.1).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п.2).

Згідно п.3 Інструкції № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Інструкції № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділ І).

Розділ ІІ чітко визначає послідовність дій поліцейського при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме:

1. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

6. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно п.10 Інструкції № 1452/735 результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пункт 11 Інструкції № 1452/735 чітко визначає, що оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Зазначений вище Порядок № 1103 визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час керування транспортними засобами, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 5 Порядку № 1103 встановлює, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

З матеріалів справи, а також відеозапису, який міститься на доданому до справи оптичному носієві, вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений поліцейською біля службового автомобіля поліції із застосуванням спеціального приладу «Drager Alcotest 6810».

Відповідно до Інструкції з використання приладу «Drager Alcotest 6810» необхідно використовувати новий мундштук для кожної особи, що перевіряється, при цьому перед встановленням мундштука належить відкрити упаковку, не знімати упаковку з місця, що контактуватиме з ротом, поки мундштук не буде правильно встановлений у прилад.

На згаданому вище відеозаписі не видно, що поліцейська для огляду ОСОБА_1 використовує новий мундштук, не відображається процес відкривання упаковки мундштука, дотримання вимоги про те, що упаковку не потрібно знімати з місця, що контактуватиме з ротом, поки мундштук не буде правильно встановлений у прилад.

Слід також зазначити, що на вказаному відеозаписі лише частково відображається сам процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат проходження огляду належним чином не зафіксовано, оскільки такий лише в усній формі оголошений поліцейською, а також не відображено процес роздруківки показників з приладу «Drager Alcotest 6810».

При цьому, на відеозаписі зафіксовано процес проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 21.04.2023 року о 09 год. 14 хв. (відеофайл 0000000__0081), проте до протоколу про адміністративне правопорушення додано чек алкотестеру Drager Alcotest 6810 № 252 від 21.04.2023 року відповідно до якого час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння 10 год. 06 хв.

Наявність вказаних розбіжностей, за умови відсутності належного фіксування на нагрудну бодікамеру поліцейської всього процесу проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також результатів проходження такого огляду викликають сумніви у достовірності показників вказаних поліцейською у матеріалах справи, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

Крім цього, з того ж відеозапису встановлено, що після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу, поліцейська не запитала, чи згодний останній з результатами такого огляду та не роз`яснила, що в разі незгоди з результатом, його буде направлено для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Слід також зазначити, що дослідивши матеріали справи, у судді виникають обґрунтовані сумніви, що ОСОБА_1 взагалі підлягав огляду на стан сп`яніння відповідно до пунктів 2 - 4 розділу І Інструкції.

Зокрема, матеріали справи не містять жодних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що надавало б право поліцейській законної вимоги до ОСОБА_1 про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, із наданих ОСОБА_1 письмових пояснень та з диску з відеозаписом події вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом автомобілем марки SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 . Також, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у наданих ними поясненнях вказали, що поліцейською помилково складено протокол на ОСОБА_1 , який є власником вказаного автомобіля, оскільки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди за кермом був ОСОБА_4 .

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведене в п. 27 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в п. 38 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (справа № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Як вбачається з наданого у якості доказу на підтвердження викладених у протоколі обставин відеозапису з нагрудних бодікамер поліцейських, відеозйомка обстановки та обставин події даного правопорушення велася поліцейськими з моменту коли працівники поліції підійшли до ОСОБА_4 , який знаходився біля пошкодженого автомобіля, та почали встановлювати його особу. При цьому, ОСОБА_4 не заперечував того факту, що за кермом транспортного засобу перебував саме він. Проте, в подальшому поспілкувавшись з невідомою особою по телефону поліцейська зробила висновок, що за кермом транспортного засобу автомобіля марки SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 перебував ОСОБА_1 . На заперечення ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом поліцейська не реагувала та зазначила, що вона не встановлює даного факту та що останній прийде в суд та буде доводити обставини своєї невинуватості, оскільки її справа це скласти відповідні адміністративні матеріали. Також, на обґрунтування своєї позиції поліцейська вказувала, що факт того, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу їй нібито повідомила невстановлена особа, яка зателефонувала на лінію 102. Проте, вказана особа поліцейськими не допитана та в матеріалах справи відсутні відповідні докази будь-якого звернення, в тому числі анонімного, на службову лінію поліції. Суд звертає увагу, що особи, які перебували на місці події також не змогли підтвердити хто перебував за кермом транспортного засобу, оскільки не бачили цього, а підійшли на місце події лише після дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи наведене, досліджені матеріали жодним чином не підтверджують факту керування ОСОБА_1 21.04.2023 року, о 08 год. 40 хв., в смт. Нові Білокоровичі, по вул. Довженка, Коростенського району, Житомирської області транспортним засобом автомобілем марки SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , а його версія цими матеріалами не спростовується, та є цілком вірогідною.

За вказаних обставин, матеріали провадження не містять достовірних відомостей, з яких можна було б беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 21.04.2023 року, о 08 год. 40 хв., а тому, відповідно, обов`язку проходити огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у нього не було.

З огляду на положення пункту 1 частини 1 статті 255, статей 254, 256 КУпАП, у випадку вчинення особою адміністративного правопорушення, уповноважені на те посадові особи Національної поліції, зобов`язані не тільки скласти протокол про адміністративне правопорушення, а в силу положень частини 2 статті 251 КУпАП, ще й зібрати докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до широкого розуміння доктрини плодів отруєного дерева, будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина плодів отруєного дерева зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

З огляду на те, що докази підтверджуючі керування ОСОБА_1 транспортним засобом в матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для вимоги працівників поліції щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відтак протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, чек алкотестеру ДРАГЕР, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не можуть вважатись допустимими доказами.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП необхідно закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, ч.1 ст. 130, 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави за розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар