Провадження №: 3/752/4559/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 червня 2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 541228, складеного 06.05.2023 інспектором СПДН Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ст. лейтенантом поліції Лєоновим С., 06 травня 2023 року о 21 год. 05 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку з матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої ображала її, кусала, принижувала та кричала, тим самим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у спосіб, передбачений ст. 277-2 КУпАП. Причини неявки суду не повідомила, що дає підстави розглянути справу за її відсутності, вважаючи її належним чином повідомленою про місце і час розгляду справи. Окрім того присутність особи, яка притягається до адміністративній відповідальності по даній категорії справ, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта адміністративного правопорушення.

З копії документів, долучених до матеріалів провадження, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.07.2014 встановлена ІІІ група інвалідності з дитинства довічно. Доказів того, що ОСОБА_1 визнана недієздатною, суду не надано. Між тим, враховуючи пояснення ОСОБА_2 , що надані працівникам поліції під час складання матеріалів, з яких убачається, що дочка перебувала у неадекватному стані, суд позбавлений можливості дійти до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 станом на дату інкримінованого їй правопорушення, могла усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, а також враховуючи такі засади провадження як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП за ознаками вчинення домашнього насильства, у діях ОСОБА_1 , що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, ч. 1 ст.173-2, п.3 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.