Провадження № 3/204/6757/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Безрук Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 555332 від 29.09.2023, 27.09.2023 о 00:52 у м. Дніпро по вул. Титова, 36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volvo 940», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, та пояснив суду, що ввечері 27.09.2023 року, він приїхав на паркову ТЦ «АППОЛО», де зазвичай залишав автомобіль на нічну стоянку, ремонтував автомобіль. У той день за кермом автомобіля був його брат, він автомобілем не керував, про що казав працівникам поліції. ОСОБА_1 просив суд закрити провадження у справі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Сидоренко О.А. просив суд закрити провадження у справі оскільки протокол про адміністративне правопорушення є незаконним. Складений з порушенням вимог законодавства. Доказами, які долучені співробітниками поліції до протоколу, що знаходяться в матеріалах справи, не доведено факт перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля, керування ним автомобілем. Отже, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що 27.09.2023 він приїхав до свого брата ОСОБА_1 на ж/м Тополя у м. Дніпро, сів за кермо належного братові автомобіля «Volvo 940», та приблизно о 23:30-23:45 приїхав до стоянки ТЦ «АППОЛО», де брат залишає на нічну стоянку свій автомобіль. У зв`язку з тим, що були помічені технічні несправності автомобіля, ОСОБА_1 залишився на стоянці біля автомобіля, щоб розібратися у несправності, а він ( ОСОБА_2 ), у зв`язку з наближенням комендантської години пішов додому. 27.09.2023 ОСОБА_1 за кермом автомобіля не був.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_1 адвоката Сидоренка О.А., заслухавши пояснення свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт інспектора УПП в Дніпропетровській області, за запитом суду надано диск з записами з боді-камери поліцейського.

Аналізуючи надані докази, приходжу до наступного. В розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху, тому протокол про адміністративне правопорушення, як і рапорт інспектора поліції не можна вважати доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, суд звертає увагу, що у рапорті працівника поліції не зазначено конкретну підставу зупинення ОСОБА_1 , а лише зазначено, як підставу зупинки ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На запит суду надано відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, який досліджено судом в судовому засіданні. З дослідженого відеозапису судом встановлено, що працівники поліції підійшли до автомобіля, який знаходився у нерухомому стані, двигун автомобіля не працював. Підійшовши до передньої пасажирської двері, поліцейські відчинили її, на пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_1 . На місці ОСОБА_1 пояснив, що не керував автомобілем, на стоянку його привіз інший водій, який знаходився за кермом.

Таким чином, даний відеозапис не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки на ньому відсутня фіксація обставин зупинки автомобіля, не зафіксовано, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Таким чином, з наданого суду доказу не встановлено, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 знаходився у русі з працюючим двигуном, та даним автомобілем з ознаками алкогольного сп`янінні керував ОСОБА_1 . Згідно наданого відеозапису його розпочато, коли автомобіль стояв у нерухомому стані, ОСОБА_1 знаходився на передньому пасажирському сидінні, стверджував працівникам поліції, що не керував транспортним засобом, ним керувала інша особа.

Таким чином, жодного належного та допустимого доказу щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, доказів керування автомобілем, а отже і наявності підстав вимагати від особи проходження огляду на стан сп`яніння, не надано.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Одним із видів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані сп`яніння.

Отже обставини, визначені законом, які давали б поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Таким чином, суд доходить висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.130,213,221,п.1ст.247,248, 249, 252, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Т.В. Безрук