Справа 729/1520/23
3/729/925/23 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Бойко В.І, за участі секретаря судового засідання Шлапак Н.А., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Сімутіна Р.В.,

розглянула матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно даних адмінстративного протоколу серії ААД № 188100 від 13 серпня 2023 року , ОСОБА_1 , 13.08.2023 року о 19 год. 22 хв. в с. Марківці по вул. Петровського, буд. 5, керував мотоциклом LIFAN д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager 6820», результат тесту склав 1,25 проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР України і скоїв адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що вранці 13 серпня 2023 року на належному йому мотоциклі LF175-2E державний реєстраційний номер НОМЕР_1 він приїхав в гості додому до свого приятеля ОСОБА_2 , який мешкає в АДРЕСА_2 . Зазначений мотоцикл він залишив на вулиці біля воріт у подвір`я ОСОБА_2 . Під час спілкування, ОСОБА_2 виявив зацікавленість придбати даний мотоцикл і звернувся до нього з проханням проїхати на мотоциклі та перевірити технічний стан. Він погодився, після чого вони удвох вийшли з подвір`я. Він підійшов до мотоциклу та почав котити його руками від воріт у напрямку проїзної частини. Двигун мотоциклу він не заводив та не здійснював на вказаному мотоциклі рух. У той час як він продовжував котити руками мотоцикл та провів його декілька метрів, біля нього зупинився автомобіль поліції. Співробітники поліції наказали йому зупинитись словами: «Стій дядько, не тікай». Як він зрозумів, співробітники поліції запідозрили, що він може викрадати мотоцикл. Він зупинився, після чого співробітник поліції наказав йому відкотити мотоцикл від проїзної частини назад до паркану та надати документи для перевірки, що він зробив. Переконавшись, що мотоцикл належить йому, співробітники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На це він відповів, що мотоциклом не керував, а лише вів його руками з незаведеним двигуном. Незважаючи на це співробітники поліції провели його огляд на стан алкогольного сп`яніння. Просить провадження у справі закрити.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Сімутін Р.В. у судовому засіданні та в письмовому клопотанні до суду просив провадження у справі закрити, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 188100 від 13 серпня 2022 року не відповідає фактичним обставинам, а матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів зупинки мотоциклу під час руху та факту керування ОСОБА_1 мотоциклом, тобто виконання ним функцій водія під час руху транспортного засобу.Зазначає, що для настання адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити факт керування особою транспортним засобом. Таким чином керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.Просить суд звернути увагу на приєднаний до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського , який розпочинається з того, як ОСОБА_1 на вимогу співробітників поліції відкотив мотоцикл до паркану. При цьому, з відеозапису вбачається, що мотоцикл не знаходився на проїзній частині, а двигун мотоциклу не був заведений. Таким чином, даний відеозапис з нагрудної камери поліцейського не підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно керував мотоциклом, тобто здійснив технічні дії з метою приведення транспортного засобу в рух та був зупинений поліцейськими при керуванні мотоциклом під час руху.

Також зазначає, що співробітники поліції здійснили огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння спеціальним технічним приладом - газоаналізатором Drager 6820 з порушенням встановленого законом порядку, а саме з порушеннями вимог Настанови з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 6820, що призводить до недостовірного результату огляду.Ним згідно адвокатського запиту у Броварському районному управлінні НП в Київській області отримана копія Настанови з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 6820, який використовувався при огляді ОСОБА_1 .З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що о 19 год. 16 хвилин співробітники поліції дають ОСОБА_1 газоаналізатор Drager Alcotest 6820 з вже встановленим у прилад мундштуком. Відповідно до вищезазначної Настанови «вбачається, що у комплект пристрою одноразово входить 3 мундштуки, кожний мундштук повинен бути в упаковці, при цьому, з ділянки мундштука, що контактує з ротом, упаковка не знімається, поки мундштук не буде правильно встановлений у прилад. У той же час, на відеозапису з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що при огляді ОСОБА_1 співробітники поліції окрім мундштука використовують якусь пластикову трубку, яка не входить у комплект даного газоаналізатору. І саме через цю пластикову трубку невідомого походження ОСОБА_1 здійснює видихання повітря. З урахуванням викладеного, при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння співробітником поліції не були дотримані вимоги пунктів 2.1 та 3.2.6 Настанови з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 6820, а саме огляд ОСОБА_1 був проведений за допомогою невідомо коли розпакованого та встановленого у прилад мундштуку та із застосуванням пластикової трубки невідомого походження, яка не входить в комплект газоаналізатору Drager Alcotest 6820 та використання якої Настановою з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 6820 не передбачено.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 13 серпня 2023 року ОСОБА_1 приїхав до нього на мотоциклі . Він хотів проїхатись на мотоциклі, але в нього спала дитина і він запропонував ОСОБА_1 відкотити мотоцикл на вулицю . Коли він викотив мотоцикл на вулицю його зупинили працівники поліції. Він чув, як ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що мотоциклом не керував.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 13.08.2023 року під час патрулювання в с. Макарівка Ніжинського району , ним було зупинено ОСОБА_1 , який керував мотоциклом без шолому. Після зупинки мотоцикла було встановлено, що водій не має водійського посвідчення відповідної категорії, а також виявлено в нього ознаки алкогольного сп`яніння, тому йому було запропонувано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Drager Alcotest 6820, на що ОСОБА_1 дав згоду, результат тесту склав 1,25 проміле, після чого був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Щодо порушення вимог з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 6820, зазначає що мундштук до приладу у них багаторазовий і він не передбачений для того щоб в нього дихати під час огляду на стан алкогольного сп"яніння. У комплект пристрою входять одноразові трубки, які окремо запаковані та пронумеровані.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 13.08.2023 року під час патрулювання в с. Макарівка, виявили чоловіка, який керував мотоциклом без шолому та вирішили його зупинити проблисковими маячками. Після того, як водій був зупинений, під час спілкування з ним виявилося, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 було запропонувано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Drager Alcotest 6820, на що він дав згоду, результат тесту склав 1,25 проміле, після чого був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Щодо порушення вимог з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 6820, зазначає що трубка в яку дихав ОСОБА_1 лежала в кейсі, там де знаходився Drager Alcotest 6820, чи входить вона до комплекту він не знає.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши адміністративний протокол та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю внаслідок відсутності події правопорушення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від 23 грудня 2005року №14«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення натранспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність водія настає, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є: керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні N 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення "водія" унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

З аналізу чинного законодавства вбачається, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є обов`язковим встановлення факту керування такою особою транспортним засобом.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Складений протокол оцінюється в сукупності з дослідженими доказами, доданими до нього. В даному випадку має бути доведено, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, як зазначено в протоколі від 13.08.2023 року о 19 год. 15 хв., що останнім заперечується.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Отже, при керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року №14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Відповідно до пунктів 5, 6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що запис з портативного відеореєстратора працівниками поліції під час виконання службових обов`язків є обов`язковим і є безпосереднім доказом наявності або відсутності ознак адміністративного правопорушення.

При розгляді даної справи встановлено, що серед матеріалів справи мається запис з портативного відеореєстратора працівника поліції, із якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває біля транспортного засобу не рухаючись. Інших будь-яких доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом працівниками поліції не надано.

Таким чином , як вбачається з наданих матеріалів, відносно ОСОБА_1 протокол серії ААД №188100 від 13.08.2023 року був складений за ст. 130 ч.1 КУпАП безпідставно, оскільки з пояснень ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 та з переглянутого відеозапису не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, через неповноту вчинення органом поліції процесуальних дій суд позбавлений можливості перевірити обставини викладені в протоколі, а також твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності, і встановити істину у справі.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд критично ставиться до свідчень поліцейських, які були допитані в ході судового розгляду протоколу, які повністю спростовуються доданим та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом події.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності надав копію Настанови з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 6820, відповідно до якої вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушеннями вимог Настанови з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 6820, що призводить до недостовірного результату огляду.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що о 19 год. 16 хвилин співробітники поліції дають ОСОБА_1 газоаналізатор Drager Alcotest 6820 з вже встановленим у прилад мундштуком.

Зовнішній вигляд мундштука міститься на малюнку у пункті 2.1 Настанови «Опис пристрою». З цього ж пункту вбачається, що у комплект пристрою одноразово входить З мундштуки.

Пунктом 3.2.6 Настанови з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 6820 передбачено, що мундштук повинен бути в упаковці. При цьому, з ділянки мундштука, що контактує з ротом, упаковка не знімається, поки мундштук не буде правильно встановлений у прилад.

У той же час, на відеозапису з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що при огляді ОСОБА_1 співробітники поліції окрім мундштука використовують якусь пластикову трубку, яка не входить у комплект даного газоаналізатору. І саме через цю пластикову трубку невідомого походження ОСОБА_1 здійснює видихання повітря.

Отже, суд вважає недопустимим доказом результат тесту технічного приладу «Drager 6820», через порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Ураховуючи наведене, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому усі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Таким чином, суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, у судовому засіданні під час розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності не знайшов свого підтвердження факт перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд звертає увагу на те, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене вище та розглядаючи справу на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які є конституційними засадами судочинства, суддя приходить до висновку, що доказами, які містяться в матеріалах справи, не доведено поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігіського апеляційного суду.

Суддя В.І. Бойко