Справа № 307/2061/23
Провадження № 3/307/716/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк М.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого

за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №126261 від 22 травня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 , 22 травня 2023 року о 08 год. 01 хв. в смт. Дубове, по вул. Заводська, Тячівського району, Закарпатської області, керував транспортним засобом марки «Mersedes-Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1 ,надавав послуги з перевезення пасажирів, з метою отримання прибутку, без відповідної на те ліцензії, чим порушив ст. 7 п. 24ЗУ "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" №222-VIII від 02 березня 2015 року та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що послуги з перевезення пасажирів він не надає, підприємницькою діяльністю не займається та як фізична-особа підприємець він не зареєстрований. 22 травня 2023 року він на своєму автомобілі їхав в м. Тячів, Закарпатської області для проходження медичного огляду, оскільки він являється інвалідом ІІІ групи. По дорозі він підібрав своїх знайомих, щоб безкоштовно підвести їх. Їдучи в м. Тячів, його автомобіль був зупинений працівниками поліції. Після чого, працівники поліції повідомили його, що складають протокол відносно нього, однак суть правопорушення йому не роз`яснили, як і не повідомили причину зупинки. Крім того, жодних пояснень від осіб, які перебували у його транспортному засобі, не відбирали. Зазначив, що кошти за проїзд від осіб, які перебували у його транспортному засобі він не отримував.

Захисник Матіко Р.І. в судовому засіданні заперечив щодо винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 складений працівниками поліції з грубим порушенням, зокрема, у протоколі не зазначено, які норми права було порушено ОСОБА_1 , а протокол, який надійшов до суду, містить ознаки фальсифікації, оскільки, з копії протоколу, яку вручено ОСОБА_1 , видно, що даний протокол не містить посилання на закон чи норму, якою встановлюються відповідні правила та якої не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. Натомість, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, долучено протокол, у якому зазначено назву закону та його норму. Крім того, не було роз`яснено суті адміністративного правопорушення, а також не роз`яснено процесуальні права. Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 , не містять даних про свідків, зокрема осіб, яких начебто перевозив ОСОБА_1 . Зазначає, що визначальними ознаками певної діяльності, як господарської, є не тільки факт надання певних послуг, а і їх ініціативність, систематичність, з метою одержання прибутку. Водночас, як вбачається із доданого до протоколу відеозапису, ОСОБА_1 не заперечуючи обставини перевезення пасажирів, повідомляв працівників поліції, що такі дії вчиняв на безоплатній, а не комерційній основі. А саме підібрав вказаних пасажирів, їдучи попутно на автомобілі, який перебуває у його користуванні. Відтак, наявні в матеріалах справи відеозаписи, не доводять факту здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності. Разом тим, жодних доказів того, що ОСОБА_1 надавалися платні послуги з перевезення пасажирів без одержання ліцензії, матеріалах справи не містять, як і доказів вартості послуг з перевезення пасажирів, а також не встановлено факту здійснення оплати ОСОБА_1 , як водію за послуги перевезення. Просив закрити провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Тобто, у протоколі повинно бути відображено такі складові: фактичні обставини, формулювання порушення та правову кваліфікацію.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Так, пунктом 24статті 7 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" №222-VIII від 02.03.2015 року, встановлено, що ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, зокрема перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Частиною 1 статті 164 КУпАП, передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського кодекс України (далі - ГК України), під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частина 2 статті 3 ГК України, передбачає, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Статтею 42 ГК України, передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. У разі відсутності такої мети немає правових підстав вважати діяльність суб`єкта підприємницькою.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

В силу положень п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Суб`єктом відповідальності у даному випадку є суб`єкт господарювання. Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, яка спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Вказане узгоджується з висновками викладеними у постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», де Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, обов`язковою ознакою господарської діяльності є її систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є не тільки факт надання послуг, а й системний характер таких дій, їх самостійний і ініціативний характер з метою одержання прибутку, що і становить суть господарської діяльності.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №126261 від 22 травня 2023 року, зазначено, що ОСОБА_1 , 22 травня 2023 року о 08 год. 01 хв. в смт. Дубове, по вул. Заводська, Тячівського району, Закарпатської області, керував транспортним засобом марки «Mersedes-Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1 ,надавав послуги з перевезення пасажирів, з метою отримання прибутку, без відповідної на те ліцензії.

Однак, у протоколі не вказано якою була вартість послуг з перевезення пасажирів та не встановлено факту здійснення оплати ОСОБА_1 , як водію за послуги перевезення, та не встановлено систематичності та регулярності надання таких послуг.

Наявний в матеріалах справи диск з відеозаписом даної події не доводить факту здійснення ОСОБА_1 , господарської діяльності.

Разом з тим, будь-яких доказів того, що ним надавалися платні послуги з перевезення пасажирів без одержання ліцензії в матеріалах справи не міститься.

Відтак, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 164 КУпАП.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з конституційного принципу презумпції невинності, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки всі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачитись на користь особи, яка притягується до відповідальності, а також відсутність в матеріалах адміністративної справи будь-яких належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 , інкримінованого їй протиправного діяння, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст. 40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.Д.Стецюк