ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/346/23 Справа № 709/409/23 Категорія: ч. 1 ст. 172-7 КУпАП Головуючий у І інстанції Левченко В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка працює начальником сектору превенції відділу поліцейської діяльності №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , будучи на посаді начальника сектору превенції відділу поліцейської діяльності №2 Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - ВПД №2 Золотоніського РВП) та відповідно до п.п. "з" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" (далі Закон) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, порушила вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону, а саме не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів, зумовленого заступанням на службу в добові наряди 03 та 07 грудня 2022 року відповідальним від керівництва спільно зі своїм чоловіком - поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВПД №2 Золотоніського РВП ОСОБА_2 , розуміючи суперечність між її приватним інтересом та наділеними службовими повноваженнями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову, а провадження по справі закрити. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною внаслідок її необґрунтованості.

Стверджує, що докази, на які послався суд при накладенні на неї стягнення за ч. 1 ст. 172-7 КупАП, не підтверджують її винуватість у вчинення цього правопорушення.

Вказує, що сам по собі протокол про адміністративні правопорушення не може бути беззаперечними доказами її вини, оскільки не є собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто це не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у них дані не впливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Переконана, що інші докази не є такими, що беззаперечно доводять винуватість у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень, а лише підтверджують певні обставини, такі як факт шлюбу між ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , службу останніх в Національній поліції, перебування в нарядах 3 і 7 грудня 2022 року, знайомлення з положеннями Закону тощо. Те саме стосується і письмових пояснень колишнього т.в.о. начальника ВПД № 2 Золотоніського РВП Бондаренка К.Є., оскільки ОСОБА_1 не здійснювала відповідних повідомлень у зв`язку з відсутністю для того будь-яких підстав.

На думку апелянта, обґрунтування висновків суду щодо доведеності її вини в оскаржуваній постанові фактично зведено до перерахування доданих до протоколів про адміністративні правопорушення документів без надання їм належної всебічної, повної та об`єктивної оцінки.

При цьому судом проігноровано докази сторони захисту, надані на підтвердження обставини, що викладені у письмових поясненнях ОСОБА_1 , а також повідомлені стороною захисту під час судового розгляду.

Зокрема, судом не з`ясовано яким саме чином поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВПД № 2 Золотоніського РВП ОСОБА_2 заступав на добове чергування 3 і 7 грудня 2022 року, оскільки в матеріалах справи містяться різні розстановки нарядів.

Суд також констатує, що поліцейський ОСОБА_2 3 і 7 грудня 2022 року проходив інструктажі у начальника Золотоніського РВП ОСОБА_3 .

Більше того, судом встановлено що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 3 і 7 грудня 2022 року проходили добові чергування в різних населених пунктах.

Разом з тим, не дивлячись на встановлені обставини, суд прийшов до суперечливого висновку про те, що вона мала контрольні повноваження, як відповідальна від керівництва стосовно свого чоловіка - поліцейського ОСОБА_2 .

Крім того, суд взагалі не звертає уваги на доводи сторони захисту про те, що відповідальним від керівництва відносно добового наряду «Блок пост Золотоноша», до складу якого входив поліцейський ОСОБА_2 від керівництва 3 грудня 2022 року згідно з Розстановкою нарядів цього дня був ОСОБА_4 , а 7 грудня 2022 року згідно з Розстановкою нарядів того дня відповідальним був ОСОБА_5 .

Отже, вона, з огляду на те, що її чоловік - поліцейський ОСОБА_2 3 і 7 грудня 2022 року заступав у добове чергування від Золотоніського РВП, перебував у добовому чергуванні в іншому населеному пункті, де відповідальними були зовсім інші співробітники поліції, не здійснювала і не могла здійснювати стосовно нього будь-які контрольні функції, а тому не мала реального конфлікту інтересів, що у свою чергу не тягне обов`язку останньої здійснити відповідне повідомлення.

Водночас проставлення нею підписів з відміткою «зауваження по несенню служби відсутні» у розстановках нарядів від 3 і 7 грудня 2022 року не свідчить про наявність реального конфлікту інтересів, оскільки зазначені розстановки нарядів лише фіксують факт перебування поліцейського ОСОБА_2 3 і 7 грудня 2022 року, саме як співробітника ВПД №2 Золотоніського РВП, у добовому наряді, тобто визначають його місцезнаходження в ці дні, а не підтверджують перебування в добовому наряді, відповідальною від керівництва по якому була вона.

Отже, при проставленні наведених вище підписів з відмітками, у неї дійсно були відсутні зауваження по несенню служби, оскільки вона не була відповідальною від керівництва по добовому наряду, в якому перебував її чоловік - поліцейський ОСОБА_2 .

Навіть якби вона і мала відповідні повноваження стосовно свого чоловіка - поліцейського ОСОБА_6 під час несення добового чергування 3 і 7 грудня 2022 року, то в її діях можливо мав місце потенційний, а не реальний конфлікт інтересів.

Вказує, що матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що у неї 3 і 7 грудня 2022 року виникала необхідність реалізації стосовно свого чоловіка - поліцейського ОСОБА_2 службових прав і обов`язків, передбачених п. 4 розділу IV Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23 травня 2017 року № 440, та/або п.п. 2, 3, 16 розділу V Інструкції організації чергувань відповідальних по ГУНП в Черкаській області, заступників відповідальних по ГУНП в Черкаській області та відповідальних по територіальних підрозділах поліції ГУНП в Черкаській області, затвердженої наказом ГУНП в Черкаській області від 2 квітня 2020 року № 842.

Саме виникнення у ОСОБА_1 потреби застосувати свої повноваження, тобто вчинити активну дію, стосовно її чоловіка поліцейського ОСОБА_2 , могло б свідчити про настання реального конфлікту інтересів. В противному випадку, реальний конфлікт інтересів не виникає.

При апеляційному розгляді були заслухані:

-ОСОБА_1 та її захисник Головня С.Д., які підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- прокурор Черкаської окружної прокуратури Гречаник Р.І., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність та обґрунтованість постанови судді.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності із законом.

Дані вимоги закону суддею районного суду не були виконані.

Всупереч ст. 252 КУпАП, судом першої інстанції оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У даному випадку ОСОБА_1 визнано винною, що вона, будучи на посаді начальника сектору превенції ВПД №2 Золотоніського РВП не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів, зумовленого заступанням на службу в добовий наряд 03 та 07 грудня 2022 року відповідальним від керівництва спільно зі своїм чоловіком - поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВПД №2 Золотоніського РВП ОСОБА_2 , розуміючи суперечність між її приватним інтересом та наділеними службовими повноваженнями.

Ці обставини знайшли своє відображення у протоколах про адміністративне правопорушення № 2 та № 3 від 27 березня 2023 року.

При встановленні цих обставин суддя районного суду послався на п. 17 розділу V Інструкції з організації чергувань відповідальних по ГУНП в Черкаській області, заступників відповідальних по ГУНП в Черкаській області та відповідальних по територіальних підрозділах поліції ГУНП в Черкаській області від 02 квітня 2020 року №842 зі змінами від 08 червня 2021 року, згідно з якими відповідальний по територіальному підрозділу поліції після завершення чергування зобов`язаний доповісти начальникові територіального підрозділу поліції про стан оперативної обстановки на території обслуговування, письмово результати перевірок, виявлені проблемні питання в роботі та шляхи їх розв`язання, а також пропозиції щодо вдосконалення службової діяльності.

Суд першої інстанції встановив, що у даному випадку реальний конфлікт інтересів виник у начальника сектору превенції ВПД №2 Золотоніського РВП ОСОБА_1 , яка будучи відповідальним від керівництва наділена службовими повноваженнями у вигляді контрольних функцій відносно близької особи - чоловіка, який перебував у складі добового наряду.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Проте зазначені в протоколах обставини не підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції іншими доказами.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 висловлювала заперечення щодо своєї винуватості в його вчинені, вказавши, що у неї був відсутній реальний конфлікт інтересів.

Утім суддя при розгляді справи не надав оцінки вказаним поясненням ОСОБА_1 .

Суддя місцевого суду, оцінивши та дослідивши приведені у судовому рішенні докази в їх сукупності, прийшов до помилкового висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Апеляційній суд стверджує, що наявні докази у справі не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу цього адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Закон під реальним конфліктом інтересів розуміє суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень

При реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Для встановлення реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону (у даному випадку ОСОБА_1 ), зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

За ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї лише реального конфлікту інтересів.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 не інкримінується вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Разом з тим, відміною потенційного від реального конфлікту, як вже зазначалось, є не лише наявності суперечності між приватний інтерес та службовим повноваженням, а насамперед, що така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій, інакше кажучи при реальному конфлікті інтересів особа реалізує (повинна реалізувати) свої повноваження у сфері, де наявний приватний інтерес.

Водночас, у даному випадку, ОСОБА_1 жодних рішень чи дій щодо свого чоловіка ОСОБА_2 , у зв`язку зі своїми службовими повноваженнями не реалізовувала та особа, уповноважена на складання протоколи про адміністративні правопорушення № 2 та № 3 від 27 березня 2023 року не довела, що повинна була реалізувати ці повноваження.

При цьому слід зважити, що в цій справі встановлено, що поліцейський ОСОБА_2 3 і 7 грудня 2022 року проходив інструктажі у начальника Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , який здійснював готовність блок-посту «Золотоноша» Окрім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 3 і 7 грудня 2022 року проходили добові чергування в різних населених пунктах.

Також ОСОБА_1 не вносила пропозиції начальникові територіального підрозділу поліції стосовно заохочення ОСОБА_2 . Так само, в матеріалах справи відсутні дані про невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни ОСОБА_2 , щоб могло бути підставою для внесення ОСОБА_1 заходів дисциплінарного реагування до останнього.

У даному випадку, наявність у ОСОБА_1 службових повноважень у вигляді контрольних функцій відносно близької особи - ОСОБА_2 , який перебував у складі добового наряду, без застосування цих функцій, не створює реального конфлікту інтересів, про який ОСОБА_1 була зобов`язана була повідомити у встановленому законом порядку.

За таких обставин у сфері реалізації службових повноважень ОСОБА_1 можливо існував приватний інтерес, що за певних обставин може впливати на об`єктивність прийняття рішень, вчинення дій у межах реалізації повноважень, зокрема щодо внесення пропозицій стосовно заохочення чи внесення заходів дисциплінарного реагування при наявності для цього підстав.

Утім у цій справі не виникло необхідності прийняття рішення чи вчиняти дій, що свідчить про виникнення суперечності між приватним інтересом і повноваженнями, тобто про реальний конфлікт інтересів.

За таких обставин постанова судді не відповідає ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), котра декларує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням встановлення апеляційним судом відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15 травня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук