Справа № 466/6042/23
Провадження № 3/466/2002/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Едер П. Т., з участю ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонер, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

у с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 970459 від 02.06.2023, 28.05.2023 близько 19:53 год. по АДРЕСА_2 , син гр. ОСОБА_1 , неповнолітній ОСОБА_2 пішов з дому, матір заявила сина як безвісти зниклого, на пошуки дитини задіяли особовий склад поліції. Дитину знайшли близько 23:00 год., який поводив себе агресивно, не хотів йти додому, що свідчить, що матір неналежно виконує свої батьківські обов`язки відносно сина ОСОБА_3 . Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При розгляді адміністративної справи в суді гр. ОСОБА_1 свою у вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП заперечила та пояснила, що обов`язки щодо виховання та забезпечення необхідних умов життя і навчання сина виконує сумлінно та в повному обсязі. Вказала, що 28.05.2023 приблизно о 10:00 год. її син вийшов з дому та ні її, ні батьку нічого не повідомив, на телефонні дзвінки не відповідав. Близько 19:53 год. вона зателефонувала на лінію «102» та повідомила про зникнення сина, якого знайшли через дві години. Приблизно 22:00 год. до неї зателефонували з поліції та повідомили, що знайшли сина в районі вул. Варшавської, у нього був нервовий зрив. Додатково повідомила, що її син перебуває на обліку у психіатра та є дитиною-інвалідом з дитинства та має третю групу інвалідності. Просила справу відносно неї закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП України настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 не зазначено, які конкретно обов`язки щодо виховання сина порушила остання.

Матеріали адміністративної справи не містять жодних належних та допустимих доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Таким чином, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП нічим іншим, крім змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджується, приходжу висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, з врахуванням положень ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП, вважаю, що в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, провадження в даній справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 7, 245, 247, 251, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

адміністративну справу відносно ОСОБА_1 - закрити в зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя П. Т. Едер