Справа № 503/1539/23
Провадження №3/503/1119/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173 2 КУпАП,

встановив:

08 листопада 2023 року близько 11.20 години ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_2 , неправомірні дії, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, що могло призвести до завдання шкоди її психічному здоров`ю, у зв`язку з чим ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1732 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що конфлікт, який виник 08.11.2023 року між ним та його сестрою ОСОБА_2 , був спровокований саме останньою, яка кричала на нього, а потім його штовхнула, тому його дії були відповіддю. Також зазначив, що має безстроково 3 групу інвалідності з дитинства та на підтвердження цього просив долучити до матеріалів справи копію відповідної довідки МСЕК від 05.08.2014 року. Крім цього, просив суд допитати в якості свідка свою матір ОСОБА_3 , яка була очевидцем вище вказаної події.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Частиною першою ст. 1732 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

При цьому, згідно пунктів 14 і 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII (надалі за текстом Закон), психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; а фізичне насильство - форма домашнього насильства, що серед іншого включає ляпаси.

Суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 884400 від 08.11.2023 року (а.с.2), який підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень щодо викладених у ньому обставин; поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 08.11.2023 року (а.с.6), в яких остання повідомила, що 08.11.2023 року близько 11.20 години, коли вона прийшла в гості до своєї матері, де також проживає її брат ОСОБА_1 , то між нею і її братом стався конфлікт під час якого останній почав виражатися на її адресу нецензурною лайкою, розмовляв на підвищеному голосі, погрожував фізичною розправою, але реальних дій не вчиняв, при цьому даний конфлікт відбувався в присутності їх матері; а також поясненнями самого ОСОБА_1 , як тими, що були надані ним письмово 08.11.2023 року (а.с.5), в яких останній визнавав, що 08.11.2023 року близько 11.00 години знаходився за місцем проживання разом із своєю матір`ю коли до них прийшла його сестра ОСОБА_2 і між ним та сестрою стався конфлікт під час якого останній почав виражатися на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, але реальних дій не вчиняв, при цьому даний конфлікт відбувався в присутності їх матері, так і тими, що були надані ним усно в судовому засіданні під час судового розгляду, але із відзначенням тієї обставини, що його дії були відповіддю та наслідком саме провокативних дій потерпілої, зокрема конфлікт розпочався саме після її криків на нього та нанесеного йому нею поштовху.

При цьому, суд зауважує, що під час досудового оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення до них не було додано письмового пояснення свідка ОСОБА_4 , яка була очевидцем вище вказаної події, згідно змісту як письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 08.11.2023 року (а.с.6) так і ОСОБА_1 від 08.11.2023 року (а.с.5).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка попередньо була попереджена судом про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показів, показала з долученням до справи свого письмового пояснення, що вона являється матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також те, що 08.11.2023 року була свідком сварки, що сталася між її дітьми, вказавши, що її син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 знаходилися в стані алкогольного сп`яніння, вона намагалася заспокоїти дочку, щоб та не провокувала брата, оскільки той має психічне захворювання, однак дочка до неї не прислухалась та штовхнула брата ОСОБА_1 , після чого він її вдарив по обличчю. Також повідомила, що її син ОСОБА_1 має ІІІ групу інвалідності.

Таким чином суд при розгляді даної справи враховує як провокативну поведінку самої потерпілої ОСОБА_2 , що має значне значення у самому конфлікті і його наслідках, так і стан психічного здоров`я особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який значним чином впливає на його дії та прийняття рішень, хоча водночас і не позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки не позбавлений у встановленому законом порядку дієздатності.

Відповідно до положень ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у відповідності до положень ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При цьому, оцінюючи особистість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що мету, передбачену ст. 23 КУпАП, можливо досягнути без застосування адміністративного стягнення до останньої.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, і беручи до уваги, що вчинене адміністративне правопорушення можливо визнати малозначним, суд вважає за необхідне звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно вимог ч.2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи. У зв`язку з чим суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 22, 23, 33-35, 1732 ч.1, 213, 221, 246, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП, і обмежитись оголошенням йому усного зауваження.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко