Номер провадження: 33/813/2239/23
Головуючий у першій інстанції Переверзева Л. І.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тьосової Я.В., ,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Єгорова Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2023 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнана винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 7 (семи) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) грн., зі стягненням судового збору у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Згідно з оскарженою постановою, 24.08.2023 року, о 09:40 год., за адресою: м. Одеса, вул.Ніжинська, 32, ОСОБА_1 висловлювалась нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність та необґрунтованість, стверджує про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову та ухвалити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що місцевим судом не враховано відсутність в матеріалах справи доказів її винуватості в скоєнні адміністративного правопорушення. Не звернута увага на зазначення місця вчинення правопорушення. Не враховано, що звернення на підвищеному тоні ОСОБА_1 мало місце під час намагань ОСОБА_2 відібрати у неї телефон із відеозаписом.

Крім того, апелянт звертає увагу, що місцевим судом не надано оцінки спільній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 25.10.2023 року, в якій останні зазначили про їх примирення та просили припинити розгляд справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; дослідивши матеріали справи; суд апеляційної інстанції приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення суддя місцевого суду наведених вище вимог закону не дотримався, оскільки з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи, надав невірну оцінку доказам по справі, та дійшов помилкового висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну чи кримінальну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху, справи приватного обвинувачення, домашнє насильство тощо).

Також з диспозиції зазначеної норми закону вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Тобто, громадське місце є обов`язковою ознакою, яка підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. Громадським місцем визначається вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є суспільні відносини саме у сфері громадського порядку, а для кваліфікації дій особи за цією статтею встановлення хуліганського мотиву є обов`язковим.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян

До поняття «інші подібні дії» слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.

Апеляційним судом встановлено, що висновки місцевого суду про доведеність факту події дрібного хуліганства та наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №567135 від 31.08.2023 року, та змісту оскарженої постанови, ОСОБА_1 , 24.08.2023 року, о 09:40 год., за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювалась нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 (а.с.1, 32).

Мотивуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, суд в оскарженій постанові як на докази послався на: пояснення ОСОБА_2 ; рапорт від 24.08.2023 року; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.08.2023 року.

У суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснила, що 24.08.2023 року побачивши, що ОСОБА_2 здійснює вигул собаки без намордника та повідка, почала знімати це на відео свого телефону. В цей час, помітивши зйомку, ОСОБА_2 почала кричати на неї та погрожувати поліцією. Також вказала, що остання зайшла до неї в двір по АДРЕСА_2 , де вони продовжили сперечатись, та в час коли ОСОБА_2 намагалася вирвати у неї з рук телефон, вона висловилась нецензурною лайкою.

Місцевий суд належним чином не перевірив пояснення ОСОБА_1 під час судового розгляду в сукупності з іншими доказами, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Апеляційний суд звертає увагу, що протокол відносно ОСОБА_1 складено за вчинення дрібного хуліганства, у зв`язку із тим, що остання висловлювалась нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 . Однак, докази на які послався місцевий суд, не підтверджують винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Так, відповідно рапорту від 24.08.2023 року, на лінію поліції «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що невідома жінка вдарила її собаку ногою, крім того вдарила її кулаком по обличчю та потягнула сильно за руку, що залишились сліди.

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.08.2023 року, ОСОБА_2 просила зафіксувати факт та вжити заходів до незнайомої жінки, яка 24.08.2023 року, о 09:40 год., за адресою: м. Одеса, Ніжинська, 32, вчинила протиправні дії відносно неї, а саме вдарила її собаку та кидалась на неї в бійку.

Апеляційний суд звертає увагу, що ні рапортом від 24.02.2023 року, ні протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.08.2023 року не підтверджуються обставини висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , а інші дії за протоколом про адміністративне правопорушення в вину ОСОБА_1 не ставляться.

Зі змісту пояснень потерпілої ОСОБА_2 у суді першої інстанції вбачається, що потерпіла вказувала, що вона за власною волею пішла за ОСОБА_1 у двір, з метою видалення відео, яке остання зняла на телефон. Потерпіла зазначила, що ОСОБА_1 висловлювалась нецензурною лайкою в її сторону, а вона вихопила телефон з рук ОСОБА_1 , після чого остання схопила її за обличчя, прижала до стіни та вимагала віддати телефон.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, підтвердження чи спростування скоєння адміністративного правопорушення, апеляційним судом досліджено відеозаписи, на яких зафіксовані обставини тих подій.

Так, з відеозаписів вбачається, що спочатку словесний конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стався на вулиці, внаслідок того, що ОСОБА_2 здійснювала вигул собаки без намордника та повідка, а ОСОБА_1 почала це знімати на власний телефон.

В подальшому, події відбуваються біля автомобіля, та на відео зафіксовано як потерпіла ОСОБА_2 здійснює виклик поліції, а ОСОБА_1 в цей час проводить відеозйомку на свій телефон, а коли остання підходить ближче, ОСОБА_2 раптово намагається вихопити телефон з її рук, зі словами, що її не потрібно знімати на відео. Після чого лунають вислови на підвищених тонах із певними нецензурними словами.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому, такі дії мають вчинятися безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до дестабілізації стану суспільства.

Тобто згідно вказаної норми законодавцем чітко визначено поняття «дрібного хуліганства», що включає в себе «нецензурну лайку в громадських місцях», «образливе чіпляння до громадян», а також «інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян». Вказані поняття не є тотожними.

В даному випадку громадське місце є обов`язковою ознакою, яка підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, чи є місце, де відбувались події між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 саме громадським місцем, оскільки вказано лише адресу: м. Одеса, вул. Ніжинська, 32.

З відеозапису вбачається лише те, що спілкування між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувалось біля автомобіля, однак чи є це громадським місцем також не встановлено.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що за другою частиною подій, після виниклого обоюдного конфлікту на вулиці, саме ОСОБА_2 прийшла за адресою місця проживання ОСОБА_1 , та намагалася раптово вихопити телефон останньої, що відповідно спровокувало розмову на підвищених тонах.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник певний словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що не можна вважати хуліганськими діями.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення також не містять доказів, що під час події з боку ОСОБА_1 мали місце нецензурна лайка в громадському місці, образливе чіпляння до громадян, або інші подібні дії, що порушували громадський порядок та спокій громадян. Апеляційний суд наголошує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення сформовані правоохоронним органом без дотримання принципу збирання достатніх та належних доказів на підтвердження події правопорушення.

За таких обставин, визнання ОСОБА_1 винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, із загальним зазначенням того, що вона виражалася нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , чим скоїла дрібне хуліганство є недопустимим.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що доводи апелянта про незаконність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП та відсутність в її діях складу зазначеного правопорушення, є слушними.

Враховуючи викладене та оцінивши наявні в матеріалах провадження докази, апеляційний суд вважає, що висновок місцевого суду стосовно того, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є необґрунтованим та безпідставним.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставини та положень п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події та складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський