ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року

м. Харків

справа № 638/5959/23

провадження № 3/638/2874/23

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі головуючої судді Яковлевої В. М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кривчунка Жашківського району Черкаської області, громадянина України, водія військової частини НОМЕР_1 , солдата, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

установив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

Судом встановлено, що 06 червня 2023 року, близько 14:00 год., на території тимчасового розташування військової частини, АДРЕСА_2 , солдат ОСОБА_1 був виявлений офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, стійкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. У результаті проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння виявлено, що останній перебував на території тимчасового розташування війської частини в нетверезому стані в умовах воєнного стану.

Згідно з поясненнями, ОСОБА_1 він усвідомлює, що своїми діями вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 КУпАП, вину визнає в повному обсязі.

ОСОБА_1 був доставлений до військової комендатури м. Ізюм та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння. У результаті проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлено алкогольне сп`яніння - 1,08 проміле, акт огляду № 435, тест № 2488 від 06.06.2023, 14 год. 40 хв.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. шляхом направлення тексту судової повістки на мобільний номер, зазначений в матеріалах справи, у додатку "Viber", що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додатку "Viber".

Крім того, до матеріалів справи додана заява, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності, у зв`язку із неможливістю прибути у судове засідання через воєнний стан, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, визнає, з передбаченим санкцією статті стягненням ознайомлений.

Неявка особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Як вбачається з положень пункту 7 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Положеннями статті 277 КУпАП встановлено строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 172-20 КУпАП, протягом доби.

За таких обставин, враховуючи встановлений законодавством строк розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення статті 268 КУпАП, відповідно до якої, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених статтею 172-20 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, зважаючи на заяву про розгляд справи без участі особи та визнання своєї вини, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною третьою статті 172-20 КУпАП встановлено відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до частини третьої статті 172-20 КУпАП, зокрема, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів в умовах особливого періоду військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння,- тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд доходить висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, в повному обсязі доведена дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом серії ДНХІ-2 № 5256 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 КУпАП від 06 червня 2023 року;

- результатом тесту приладу Алконт-М на алкоголь № 00335, тест № 2488 від 06 червня 2023 року; час тесту 14:40, результат 1,08 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 435 від 06 червня 2023 року;

- копією військового квитка серії НОМЕР_2 ;

- заявою ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою посадовою особою, його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 КУпАП, а саме виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за частиною третьою статті 172 - 20 КУпАП.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини другої статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі статтею 34 КУпАП є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі статтею 35 КУпАП, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, а саме, щире розкаяння, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді мінімального штрафу.

рахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає достатнім та необхідним для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої частиною третьою статті 172-20 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

Таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень суд не вбачає.

За правилами статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Водночас, відповідно до пункту 12 частини першої статті п`ятої Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Харківського апеляційного суду від 16 травня 2023 року по справі № 638/1287/23.

На підставі викладеного, керуючись статтями 172-20, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Відповідно до положень статей 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34 000 гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя В. М. Яковлева