Харківський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/1397/23

Провадження № 3/635/603/2023

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та представника особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_2 справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №319954 від 24 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 щодо скоєння правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі КУпАП).

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився, оскільки не був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом.

Захисник особи, яка притягається до адміністравтиної відповідальності адвокат Кубай Ю.М. заперечував щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення посилаючись на обставини, викладені в письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, пояснення свідка та працівників поліції, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно з частини 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.5 наведених Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями частини 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, щодо керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В розумінні статті 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за адміністративне правопорушення, яке ставлять йому у провину, тобто перевірити правильність кваліфікації дій.

Згідно висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, який висвітлений в постанові від 09.10.2019 року по справі №337/3816/16-а, зазначено, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Відповідно до пунктів 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Разом з тим, з аналізу вимог частини 2 статті 266 КУпАП вбачається, що такий огляд особи, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів відносно особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Таким чином, умовою огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатності підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння чи в нього маються ознаки такого стану, а й та обставина, що він у такому стані керував транспортним засобом.

Тому для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог пункту 2.5 ПДР, передбаченої частиною 1 статті 130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності наступних обставин: керування особою транспортним засобом у конкретних час і місці; вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння та наявність категоричної відмови особи пройти відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Так, відповідно до протоколу ААБ №319954 від 24.06.2022 року водій ОСОБА_1 24 червня 2022 року о 23 годині 14 хвилин в Харківській області, Харківському районі, смт. Пісочин, вул. Слобідська, буд. 78-Д керував транспортним засобом TOYOTA YARIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Натомість у судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився з викладеними у постанові фактами та обставинами, пояснив, що 24.06.2022 року близько 14:00 години на автомобілі TOYOTA YARIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 приїхав в гості до свого знайомого ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 та припаркував автомобіль вздовж дороги. Після цього починаючи приблизно з 17:00 годин ми вдома почали вживати алкогольні напої. Після 23:00 години я зі своїм другом вийшли з дому та пішли до мого автомобіля з метою взяти цигарки з машини. В той момент, як я відкрив двері автомобіля зі сторони пасажира, побачив, що під`їхали до нас працівники поліції після спілкування зазначили, що вони виявили ознаки алкогольного сп`яніння у мене та запропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки, а також в медичному закладі, на що я категорично відмовився, оскільки в момент, як підійшли працівники поліції я не керував транспортним засобом, а отже не було підстав для проходження процедури освідування на стан алкогольного сп`яніння.

З метою об`єктивного встановлення усіх обставин справи, на вимогу сторони захисту, було задоволено клопотання, щодо виклику та допиту в якості свідка захисту ОСОБА_3 , який був допитаний судом та пояснив, що 24.06.2022 року приблизно в обід на автомобілі TOYOTA YARIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 приїхав до мене в гості ОСОБА_1 з яким вдома випивали алкогольні напої. Ввечері ми підійшли до автомобіля, щоб взяти цигарки та в цей момент приїхали працівники поліції, а після відмови ОСОБА_1 від освідування за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі склали відносно нього протокол за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Суд наголошує, що не має право самостійно відшуковувати докази на підтвердження вини, але разом з цим, з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин конкретної справи вважає за доцільне заслухати пояснення працівників поліції, які здійснювали патрулювання та складали протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 .

Так, у судовому засіданні старший лейтенант поліції ПОГ СВГ ВП Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області Ковальов В.О., який складав протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ№319954 відносно ОСОБА_1 пояснив, що 24 червня 2022 року приблизно після 23:00 години в Харківській області, Харківському районі, смт. Пісочин, вул. Слобідська, буд. 78-Д був зупинений транспортним засобом TOYOTA YARIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду в медичному закладі він відмовився. За допомогою якого пристрою велася відеофіксація даного правопорушення пояснити не зміг, зазначив, що можливо здійснювалася фіксація на мобільний телефон.

В судовому засіданні інший працівник поліції ОСОБА_4 надав суду інформацію, аналогічну поясненням поліцейського ОСОБА_5 , який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що покази особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який категорично заперечує свою вину у вчиненні правопорушення та стверджує, що він не керував транспортним засобом, свідка сторони захисту ОСОБА_3 та працівників поліції за змістом є протилежними та не узгоджуються між собою.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №319954 вбачається, що в графі «свідки» будь яка інформація відсутня, у графі «до протоколу додаються» відсутнє посилання про долучення відеозаписів.

В судовому засіданні були досліджені відеофайли, які містилися на DVD-R диску, доданого до адміністративного матеріалу, відеозапис події від 24.06.2022 року, яка відбулась за участю ОСОБА_1 . Відеозапис містить один відеофайл, загальною тривалістю 31 секунда, яким зафіксований лише момент, коли працівник поліції пропонує пройти огляд на стан спяніння за допомогою газоаналізатора або у медичному закладі, а останній відмовляється від проходження огляду. Судом встановлено, що інформація щодо зупинки транспортного засобу, руху автомобіля або знаходження водія ОСОБА_1 за кермом автомобіля TOYOTA YARIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 відсутня. Досліджене судом відео не підтверджує рух автомобіля, я також факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 .

Таким чином, вказаний доказ жодним чином не містить іншу обов`язкову інформацію, зокрема щодо керування транспортним засобом, роз`яснення прав та наслідків не проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, які у сукупності дають суду можливість дійти до висновку щодо дотримання працівниками поліції порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Згідно п. 3 розділу 2 Інструкції Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку), який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Таким чином, як убачається із вище наведених положень чинного законодавства та відомчих нормативно-правових актів, під час здійснення своїх повноважень поліцейськими повинен використовуватися портативний відеореєстратор, отриманий за підписом у відповідному підрозділі поліції, та закріплений на форменому одязі працівника поліції, та відеозапис саме з такого реєстратору є допустимим доказом наявності тих чи інших подій зафіксованих на ньому, оскільки саме з відеозапису, здійсненого на відеореєстраторі вбачається час та дата фіксації тих чи інших подій.

Однак, працівниками поліції відеозапис під час проведення огляду ОСОБА_1 не вівся з дотриманням зазначених вимог закону.

Таким чином, з наданого доказу, суд позбавлений можливості встановити факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем та його зупинки працівниками поліції в часі та місці, вказаному у протоколі. А також з наданого відео неможливо встановити подальші обставини справи, оскільки він містить лише уривок можливої події, щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до розділу 2 Інструкції №1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Пунктами 6,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою КМУ №1103 від 17.12.2009 року зі змінами та доповненнями(далі Порядок), передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення

огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно пункту 8 Інструкції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відбувається на підставі затвердженої форми, яка наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Уразі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що акт огляду складається та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у випадку проведення поліцейськими огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів та установлення стану сп`яніння, а не у разі відмови водія від його проходження. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду, зокрема в закладі охорони здоров`я виявлені ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду зазначаються в протоколі.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, оскільки огляд на стан сп`яніння працівниками поліції не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження, тому в даному випадку акт огляду працівниками поліції правомірно не складався, доводи сторони захисту, в цій частині судом не приймаються.

Що стосується направлення для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, суд зазначає, що в порушення вимог Інструкції та Порядку вищевказане направлення за встановленою формою ОСОБА_1 не видавалося, матеріали справи його не містять.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається не дійсним.

Ураховуючи наведене, суд приймає до уваги аргументи адвоката Кубая Ю.М. щодо відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 , а також наявність порушення процедури проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких й узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Відповідно до статті 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку статті 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 130, 247, 248, 251, 252, 268, 277, 280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя І.О. КАРАСАВА