ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянув матеріали, які надійшли з Житомирського РУП про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

10.12.2023 близько 17 год. 40 хв., перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме, ображав словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого своїми діями міг завдати шкоди психологічному здоров`ю останній.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_1 достеменно знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, та розгляд його судом, про що засвідчив власним підписом у протоколі (а.с.1). Крім того, судом відправлено смс-повістку на мобільний номер останнього, яку згідно довідки про доставку ОСОБА_1 отримав 15.12.2023. Закон виходить з презумпції, що учасник справи повинен дізнатися про хід розгляду справи, тобто діє презумпція обізнаності. Цю ж презумпцію обізнаності слід застосувати і до випадків інформування учасника справи про дату судового розгляду альтернативними способами повідомлення. Тим більше, така презумпція застосовується під час вручення судової повістки. Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх в протоколі, то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, що ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери і адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладається на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язані з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засобі внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.О. проти Іспанії від 07.07.1989).

Зважаючи на викладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема, у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022).

Незважаючи на викладене, у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не звертався.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними првами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 в судове засідання неповажним і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у його відсутність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №051913 від 10.12.2023; рапортом на лінію 102, з якого вбачається, що 10.12.2023 надійшло звернення від ОСОБА_2 з приводу неправомірних дій співмешканця; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_2 , де остання просить приняти міри відносно ОСОБА_1 ; письмовими поясненням ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 ; терміновим забороним приписом серії АА №344900 від 10.12.2023, встановленим відносно ОСОБА_1 .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, судом не було встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, приходжу до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 36,40-1,283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в сумі 536, 80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Костенко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.