Справа № 571/750/23
Провадження № 3/571/342/2023

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в особі судді Комзюк А.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№202601 від 30.04.2023: «30 квітня 2023 року о 00 годин 45 хвилин на а/д Київ-Ковель-Ягодин М-07 262 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz ML350» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом на стан алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 №0687, що підтверджується тестом №2992 від 30.04.2023, результат огляду становить 0,36 %о , чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, судова повістка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній, на війні». Поряд з цим, 05.06.2023 до суду надійшло письмове клопотання захисника-адвоката Цуняка В.Й. про відкладення судового розгляду, оскільки ОСОБА_1 проходить військову службу у Донецькій області, просив надати матеріали на ознайомлення.

16.06.2023 на електронну адресу суду надійшло письмове пояснення захисника згідно якого захисник вважає, що дане адміністративне провадження підлягає закриттю з огляду на наступне.

У графі протоколу для заповнення про свідків чи потерпілих, зазначено, що "відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП проводилась безперервна відеофіксація на технічний пристрій 468849, 468868".

Ознайомившись із змістом долученого до даної справи відеодиском, а саме із наявним на ньому єдиним відеозаписом, встановлено, що відношення до вказаної події 30.04.2023р. із ОСОБА_1 він не має, а події зафіксовані на вказаному відео датовані 29 квітня 2023р. від 01:10:12 год. стосовно громадянина ОСОБА_2 .

За відсутності відеозапису та/або двох свідків під час проведення огляду, що у даному випадку відсутні, така процедура є недійсною, та відповідно долучені по справі акт огляду, направлення та чек - також вважаються не дійсними.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення Серія ААД №202601 від 30.04.2023 складений відносно ОСОБА_1 , не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним, беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали б сумнівів у суду.

Крім того, відповідно до долученого до матеріалів справи ОСОБА_3 тестування на алкоголь спеціальним приладом Drager 6810, таке тестування ОСОБА_1 здійснювалось 2023.04.30 о 00:55 год. на трасі М-07 Київ-Ковель-Ягодин 262 км., при температурі +15,0 градусів Цельсія.

Як слідує із веб сайту Meteoblue (архіву погоди), в ніч з 29 квітня на 30 квітня 2023 р., температура повітря за вказаним місцем здійснення тестування була +4 градуси, що є відмінною від зазначеної у ОСОБА_3 , доданому до даної справи, а отже викликає сумнів у достовірності такого результату.

Також у справі відсутні будь які докази щодо правомірності зупинки водія ОСОБА_1 що відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» і ПДР, дає підстави вважати, що всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі докази, в тому числі процедура огляду водія - не правомірними, за правовим принципом «плодів отруйного дерева».

При оцінці дій поліцейського по зупинці транспортного засобу, варто врахувати імперативні вимоги ч.З ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», в якій зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

При таких обставинах з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-яке порушення правил дорожнього руху або інші правопорушення відповідно до ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», за які його слід було зупинити, у зв`язку з чим, всі наступні вимоги працівників поліції, водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимим доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП.

При процедурі огляду на стан сп`яніння та складанні протоколу, ОСОБА_1 не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на правову допомогу адвоката, що є істотнім процесуальним порушенням його права на правовий захист. При цьому вказане порушення не усувається на посилання у протоколі на ст.268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутністю будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Покликаючись на п.п.2.1 п.2 рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року по справі №1-11/2015, висновок Конституційного Суду України у у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року, висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.08.2022 по справі №334/5231/13-п, від 08.07.2020 по справі №463/1352/16а, норми КУпАП, просить провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Розглянувши протокол, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Однією з підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

За приписами пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок такого огляду визначений ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок) та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція) .

Указаними нормами законодавства регламентовано, що огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобі огляд проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.ч.1,2,3 ст. 266 КУпАП, п.п. 2-5 Порядку, п.6 Інструкції).

У разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами, огляд та складання висновку за його результатами проводиться в закладах охорони здоров`я в присутності поліцейського, але не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту встановлення відповідних підстав для його здійснення (ч.ч.3, 4 ст.266 КУпАП, п.6 Порядку).

Відповідно до протоколу та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та результату тесту Alcotest Drager 6810 №0687 від 30.04.2023, результат огляду становить 0,36 %о проміле.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що відповідно до ст.266 КУпАП проводилась безперервна відеофіксація на технічний пристрій 468849,468868. Зі змісту протоколу вбачається, що свідки під час огляду не залучалися.

Водночас, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом DVD-R диску встановлено, що він містить один файл з відео технічного пристрою 468611 про подію, яка мала місце 29 квітня 2023 року від 01:10:12 год до 01:24:33 год за участі ОСОБА_2 . При цьому, зазначений DVD-R диск не містить відомостей, що при огляді ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння здійснювалася відеофіксація.

Крім того, матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно якого 30.04.2023 о 01 год 00 хв ОСОБА_1 був направлений на огляд до медичного закладу КП «ОПЛ с.Орлівка».

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні відомості у підтвердження того, що була необхідність направляти водія у вказаний медичний заклад, який не є найближчим ( таким є КНП «Рокитнівська БЛІЛ») та того, що мало місце незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з результатами проведеного огляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст.62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у них, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у ньому.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, суд погоджується з позицією захисника, що у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які беззаперечно стверджували б, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим він не може бути визнаний винуватим у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя А.Ф.Комзюк