ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2487/23 Справа № 199/7496/23 Суддя у 1-й інстанції - ЛИСЕНКО В. О. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши в присутності захисника Береста Олександра Миколайовича, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх захисників Жорніченка Дмитра Валерійовича та Гокової Таїси Володимирівни відповідно,

апеляційну скаргу захисника Береста О.М., подану на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 536,80 гривень.

Відповідно до змісту постанови 26.08.2023 о 22:49 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпро по пр. Слобожанський, керуючи транспортним засобом «Audi A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , своєчасно не вжив заходів щодо зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу чи безпечного об`їзду перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний міг виявити та допустив наїзд на транспортний засіб «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду та який після наїзду продовжив некерований рух та допустив наїзд на транспортний засіб «ЗАЗ 110307», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 , яка стояла попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, пасажир транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник Берест О.М. подав апеляційну скаргу із проханням про зміну постанови суду в частині накладення стягнення та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

У доводах поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки характеристиці особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд зробив висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи та ухвалив рішення, яке за своєю суворістю не відповідає ступеню суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим дане рішення підлягає зміні.

Так, захисник зазначає, що ОСОБА_1 повністю визнає себе винним у скоєні ДТП, особисто приніс вибачення потерпілим та щиро покаявся у скоєному. Факт намагання водія зникнути з місця ДТП є непідтвердженим та спростовується поясненнями самого ОСОБА_1 ..

Також, суд не прийняв до уваги, що тілесні ушкодження, спричинені ОСОБА_3 оскільки нею не були виконані вимоги п.5.2 ПДР, тобто остання не скористалась пасками безпеки, внаслідок чого розбила підборіддя об переднє пасажирське сидіння. Дана обставина була встановлена та підтверджена у суді першої інстанції та не заперечувалась ні самою ОСОБА_3 ні іншими пасажирами автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_3 .

Крім того, суд першої інстанції не врахував те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння ДТП. До того ж, ОСОБА_1 перебуває у лавах ЗСУ. У разі позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 не зможе повноцінно виконувати свої обов`язки по захисту України, адже його служба повсякденно пов`язана з водінням транспортних засобів.

Щодо завданих ДТП збитків, то захисник зазначає, що в межах страхового ліміту наразі завдану шкоду зобов`язана відшкодувати МТСБУ в розмірі 160 000 майну та 320 000 здоров`ю.

Сторона захисту впевнена, що з урахуванням усіх обставин справи та характеристики особи ОСОБА_1 , з метою його виправлення та недопущення скоєння ним в майбутньому з необережності адміністративних правопорушень, можливе застосування щодо нього більш м`якого адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

21 листопада 2023 року на адресу Дніпровського апеляційного потерпілою ОСОБА_3 подано заперечення на апеляційну скаргу захисника Береста О.М., відповідно до змісту яких остання вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обгрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник Берест О.М. підтримав подану апеляційну скаргу та просив рішення суду першої інстанції скасувати та застосувати щодо його підзахисного адміністративне стягнення у вигляді штрафу;

- потерпілі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх захисники заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника Береста О.М., просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши витребувані із Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Викладений в постанові суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, підтверджений доказами, зібраними у справі та у апеляційній скарзі не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 33 КУпАП визначає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Судом першої інстанції при обранні виду та розміру адміністративного стягнення враховано, що ОСОБА_1 свою провину визнав у повному обсязі, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, однак його діями завдані значні матеріальні збитки та є постраждалі особи, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується й апеляційний суд про необхідність накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Як встановлено судом першої інстанції та не оскаржується стороною захисту, ОСОБА_1 було визнано у тому, що він, в порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху, своєчасно не вжив заходів щодо зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу чи безпечного об`їзду перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний міг виявити та допустив наїзд на транспортний засіб «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду та який після наїзду продовжив некерований рух та допустив наїзд на транспортний засіб «ЗАЗ 110307», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 , яка стояла попереду.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення (а.с.17) міститься висновок спеціаліста КНП Міська клінічна лікарня №6 ДМР від 27 серпня 2023 року, відповідно до якого, в результаті вищевказаного ДТП потерпіла ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням обставин даної конкретної справи, вид та розмір адміністративного стягнення ОСОБА_1 не у повному обсязі відповідає особі правопорушника.

Завданням та метою адміністративного стягнення відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення є забезпечення виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття. Тобто адміністративне стягнення повинно бути таким, що зможе запобігти вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо тієї обставини, що судом безпідставно визнано, як обставини, що обтяжують покарання наявність постраждалих осіб та значних матеріальних збитків спростовуються самим рішенням суду, оскільки зазначені обставини враховані судом, відповідно до положень ст. 33 КУпАП.

Посилання захисника про те, що ОСОБА_1 проходить військову службу не спростовує правильність висновків суду першої інстанції, однак приймається до уваги судом апеляційної інстанції.

Крім того, судом першої інстанції не в повній мірі враховано особу правопорушника, який раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності за порушення ПДР не притягувався; визнає свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення; працевлаштований на роботі, є військовослужбовцем.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Враховуючи вищенаведе, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 має бути призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, в межах санкції ст.124 КУпАП, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, внаслідок суворості.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги захисника Береста Олександра Миколайовича, а постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року необхідно змінити в частині накладення стягнення та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, в межах санкції ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Береста Олександра Миколайовича задовольнити частково.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП змінити в частині накладення стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В. Рябчун