Справа № 375/923/23
Провадження № 3/375/697/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року смт Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Чорненька О.І., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділення поліції №1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Рокитнянського районного суду Київської області для розгляду надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, які передані у провадження судді Чорненької О.І.

Вивченням адміністративного матеріалу встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 178717 від 22.05.2023. Відповідно до вказаного протоколу, водій ОСОБА_1 22.05.2023 о 20 год. 31 хв. у смт. Рокитне по вул. Ігоря Зінича керував авто марки Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі та підтверджується висновком медичного закладу № 56 віді22.05.2023. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі автомобіля тверезому водію ОСОБА_2 посвідчення водія НОМЕР_3 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції як керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані наркотичного сп`яніння, чим було порушено вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

На судовий розгляд, призначений на 19 червня 2023 року, ОСОБА_1 прибув. Свою вину у адміністративному правопорушення не визнав пояснивши, що не порушував жодних правил дорожнього руху та керував автомобілем в адекватному стані. При зупинці транспортного засобу працівниками поліції не повідомлялось його про порушення правил дорожнього руху. Тому, вважає, що у працівників поліції були відсутні будь-які підстави для зупинки транспортного засобу.

У матеріалах справи наявні наступні документи:

протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 178717 від 22.05.2023, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився;

копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 178717 від 22.05.2023;

висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швідкість реакції № 56 від 22.05.2023;

рапорт інспектора СРПП ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області В. Давиденка від 22.05.2023;

копія посвідчення водія серії НОМЕР_1 ;

матеріалами відеозапису з нагрудної камери відеоспостереження.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до положення пункту 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту керування транспортним засобом та порушення ОСОБА_3 таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Отже, на думку судді, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки судді узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Крім того, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 3 грудня 2005 року № 14, судом слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника.

При складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівником поліції не дотримано вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок).

Так, відповідно до пункту 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до пункту 3 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем у закладі охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Працівниками поліції при проведенні огляду ОСОБА_1 для визначення стану наркотичного сп`янінні порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказам Міністрати внутрішніх справ України №1452/735 від 09.11.2015, який зареєстрований у Міністерстві юстиції україни 11.11.2015 за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Зокрема, відповідно до вимог п.12 розділу ІІ Інструкції, відповідно до якого, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Однак, направлення до медичного закладу для огляду на стан наркотичного сп`яніння, в якому фіксуються ознаки наркотичного сп`яніння, які є підставою для подальшого огляду на стан сп`яніння, у матеріалах справи відсутній. Більше того, ознаки наркотичного сп`яніння не зазначені і при формулюванні обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, які стали підставою для проведення його огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Відповідно до вимог частини 5 статті 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства, тому не може вважатися доведеним факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 130 КУпАП.

З огляду на викладене суддя зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП не долучені належні та допустимі докази на підтвердження вчинення останнім адміністративного правопорушення.

На підставі статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини та статті 62 Конституції України та ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з принципу верховенства права, конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно висновку Європейського суду з прав людини по справі«Barbera, Messegueand Jabardov. Spain,»від 06.12.1998 року (п.146), в якому значиться, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

За таких підстав, витлумачивши всі сумніви на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи обставини щодо того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження, тому суддя, виходячи з принципу презумпції невинуватості, не може встановити наявність у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення

На підставі викладеного вище, виходячи з фактичних обставини справи та із загальних принципів достатності та допустимості доказів суддя доходить до висновку про те, що провадження у справі необхідно закрити за відсутністю у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення.

Згідно з статтею 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов, зокрема, про закриття справи.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7-9, 40-1, 130 ч. 1, 247, 251-252, 256, 268, 280, 283, 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Посвідчення водія серії НОМЕР_1 , вилучене відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 178717 від 22.05.2023 повернути власнику - ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ЧОРНЕНЬКА

Постанова суду набирає законної сили ____________________________