Номер провадження: 33/813/1010/23
Номер справи місцевого суду: 523/4996/23
Головуючий у першій інстанції Лупенко А. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,

захисника Родіонова Артема Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду апеляційну скаргу захисника Родіонова Артема Володимировича, яка подана від імені особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 28.03.2023 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 березня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 28 березня 2023 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Також, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги обґрунтоване, тим, що копію постанови представник отримав 10.04.2023 року.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння не відповідає вимогам законодавства. Відеозаписи не містять відомостей про роз`яснення прав та обов`язків передбаченої ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та суті правопорушення та доказів відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі. Також поліцейськими порушено п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки не вкладено акту огляду у двох примірниках, один з яких не вручено скаржнику. Також ОСОБА_1 не надано копії висновку. Скаржник посилається на те, що відеозаписами підтверджується відсутність ознак наркотичного сп`яніння.

Вважає складений протокол таким, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки до нього не додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів та рапорту поліцейського, та не зазначено на який саме технічний носій вівся відеозапис.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.

Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена 28.03.2023 року.

Апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 19.04.2023 року, що підтверджується штампом суду.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, постанова від 28.03.2023 року надіслана до реєстру судом 07.04.2023 року, оприлюднена на сайті 10.04.2023 року.

Частиною 1 статті 285 КУпАП передбачено, що копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови скаржник посилається на те, що копію постанови отримав 10.04.2023 року.

Враховуючи те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів оголошення постанови в судовому засіданні, яке відбулось 28.03.2023 року, копію вказаної постанови скаржник отримав 10.04.2023 року, що підтверджується розпискою, апеляційний суд вважає клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтованим, причини пропуску строку поважними, тому строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 28.03.2023 року підлягає поновленню.

Щодо суті адміністративного правопорушення апеляційний суд зазначає таке.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст.294КУпАПапеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння сп`яніння чи ні.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до суду надано протокол серії ААД № 089995 від 26.02.2023 року.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 089995 від 26.02.2023 року вбачається, що 26.02.2023 року об 12 годині 51 хвилині, ОСОБА_1 в м.Одеса, вул. Балківська, 27 керував транспортним засобом «Chevrolet Cruze» з явними ознаками наркотичного сп`яніння (не природня блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у лікаря-нарколога, згідно висновку №000348 від 26.02.2023 року.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи, встановлена вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 ч.1 КУпАП, також підтверджена дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення та доказана в повному обсязі зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 089995 від 26.02.2023 року, відеозаписом з бодікамери № 1395(9), іншими матеріалами справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Щодо відповідності процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 вимогам законодавства апеляційний суд зазначає.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок).

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстави для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному КабінетомМіністрівУкраїни.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість бо навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 3 Інструкції).

Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено п. 7 Розділу III Інструкції.

Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`ягніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7, 8 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п. 13 Порядку лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку (п. 14 Порядку).

Згідно п. 10 Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

З досліджених відеозаписів, які долучені до матеріалів справи та на які містяться посилання в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 089995, вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та був доставлений працівниками патрульної поліції до закладу охорони здоров`я.

Перебуваючи у закладі охорони здоров`я лікар-нарколог провів візуальний огляд ОСОБА_1 , зокрема: перевірив реакцію зіниць на світло, координацію рухів, здійснив вимірювання пульсу.

ОСОБА_1 неодноразово роз`яснено необхідність пройти огляд, шляхом здачі біологічного матеріалу - сечі, для визначення стану наркотичного сп`яніння, та наслідки у разі його відмови, однак останній після декількох спроб ухилився від проходження огляду, оскільки не здав сечу для проведення аналізу, посилаючись на відсутність фізіологічного бажання.

Вказані обставини підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000348 від 26.02.2023 року лікаря КНП «ОООМЦПЗ» Одеської обласної ради, відповідно до якого висновок зробити неможливо через неповне обстеження. Вказані обставини підтверджуються відеозаписами.

Зазначені дії ОСОБА_1 апеляційний суд розцінює як відмову останнього на пропозицію лікаря пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому судом враховано час, протягом якого ОСОБА_1 перебував у медичному закладі (з 13.10 годин до 15.05 годин, тобто майже 2 години) та сприяння з боку як працівників поліції, так і лікаря спрямовані на надання можливості ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння (надання води, неодноразові спроби здачі аналізу).

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 , виходячи з фізіологічних властивостей людського організму, мав можливість в медичному закладі здати біологічний зразок у вигляді сечі для проведення огляду на стан сп`яніння, і для цього йому надано достатньо часу. Апеляційний суд також бере до уваги відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів наявності у ОСОБА_1 захворювання, яке б перешкоджало пройти огляд на стан сп`яніння, шляхом здачі біологічного матеріалу - сечі. Як під час огляду і складання протоколу, так і під час апеляційного перегляду справи вказаних обставин не встановлено.

Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 про те, що він від проходження огляду на стан сп`яніння та від здачі аналізів не відмовлявся апеляційний суд, не бере до уваги та розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, тому останні не беруться до уваги.

При цьому апеляційний суд враховує, що скаржником у будь-який спосіб не оскаржувались дії працівників поліції під час складення ними протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також медичних працівників під час проведення ними огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто не звертався із скаргами до керівництва працівників поліції для проведення службових перевірок, не звертались до суду з позовом в порядку КАС України щодо дій працівників поліції та медичних працівників, а тому апеляційний суд вважає, що відомості, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення та висновку лікаря об`єктивно відповідають дійсності та заслуговують на увагу. З вказаних підстав не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що лікарем не запропоновано пройти огляд, шляхом здачі іншого біологічного матеріалу.

Як вже зазначено, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, тому враховуючи, що ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом не заперечує (під час складання протоколу на проведення огляду неодноразова самостійно зазначав про те, що керував транспортним засобом), останній підлягає адміністративній відповідальності, незалежно від того чи перебував він у стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про порушення п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не заслуговують на увагу, оскільки вказані положення стосуються фіксації результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу проведеного поліцейським. У даному випадку ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, тому у відповідності до п. 19 розділу ІІІ Інструкції акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Твердження скаржника щодо відсутності ознак наркотичного сп`яніння, та не проведення поліцейськими перевірки наявності вказаних ознак, апеляційний суд зазначає, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись переліком ознак наркотичного сп`яніння, наведеним у пункті 2 Розділу ІІ Інструкції, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Тобто, виявлення працівником поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння є його дискреційними повноваженнями, при цьому законом не покладено на працівника поліції обов`язок проводити огляд особи з метою перевірки наявності вказаних ознак. Апеляційний суд зазначає, що перевірка наявності ознак наркотичного сп`яніння, зазначених у протоколі входить до повноважень лікаря.

Посилання на не відповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП та положенням Інструкції, оскільки до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено рапорт поліцейського та не зазначено яким технічним засобом здійснювався відеозапис є необґрунтованими. Так, ні положеннями ст. 256 КУпАП, ні положеннями Інструкції не передбачено обов`язкового долучення до протоколу про адміністративне правопорушення рапорту поліцейського, в той же час протокол ААД № 089995 від 26.02.2023 року містить посилання та технічний носій за допомогою якого здійснювалось фіксування - портативний відеореєстратор № 1395.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 089995 від 26.02.2023 року міститься підпис ОСОБА_1 що підтверджує роз`яснення останньому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про порушення процедури огляду на стан сп`яніння, які мають наслідком скасування постанови.

Враховуючи викладене, обставини правопорушення й вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України підтверджуються зібраними по справі доказами. Підстави вважати вказані докази неналежними у суду апеляційної інстанції відсутні.

Апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного сп`яніння за умови всебічного сприяння зі сторони працівників поліції та лікаря, не пройшов, наслідки відмови останньому неодноразово роз`яснені, тому оскільки адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає не залежно від того чи водій перебуває у стані сп`яніння чи ні, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому висновок Суворовського районного суду м. Одеси, викладений у постанові від 28.03.2023 року є законним та обґрунтованим, отже відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23,33 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна підлягає залишенню без задоволення, а постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 28 березня 2023 року без змін.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 28 березня 2023 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 28 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Родіонова Артема Володимировича, яка подана від імені особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 28.03.2023 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 28.03.2023 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова