Номер провадження 3/404/3712/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 17.11.2023 року о 21 год. 18 хв. ОСОБА_1 по вул. Металургів, 26 у м.Кропивницькому керував транспортним засобом «Богдан 211040», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів) та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що від`їжджаючи транспортним засобом «Богдан 211040» від магазину у с.Новому м.Кропивницький 17.11.2023 року у вечірній час, де у нього виникла конфліктна ситуація з раніше невідомими йому людьми, намагаючись її швидко уникнути, сів за кермо та поїхав. Проте від`їхавши трохи далі від магазину, пересів на пасажирське сидіння та випив пива, а його дружина продовжила керувати автомобілем. В момент зупинки транспортного засобу поліцейськими за кермом перебувала його дружина, котра не має водійського посвідчення, але яку він вчить керуванню транспортним засобом. Він знаходився поряд з дитиною на руках. Стверджує, що ніяк не міг пересісти на пасажирське сидіння в момент зупинки транспортного засобу поліцейськими, тримаючи дитину на руках, та за такий короткий проміжок часу.

Свідок ОСОБА_2 надала пояснення аналогічні за змістом поясненням ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що бачив як ОСОБА_1 перебував за кермом, коли ввечері 17.11.2023 року від`їжджав від магазину разом зі своєю дружиною та дитиною, проте не бачив моменту зупинки поліцейськими транспортного засобу «Богдан 211040», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та хто в той момент перебував за кермом вказаного автомобіля.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.11.2023 року (а.с.1, 2) долучено та до суду направлено такі докази: копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.3); рапорт (а.с.4); письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та. ОСОБА_5 (а.с.5-7); відеозапис події (a.c.8).

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Пунктом 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 17.11.2023 року о 21 год. 18 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, разом з тим з долученого відеозапису «0000000_ _004» (диск, а.с.8) не вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки на відеозаписі чітко видно, що у часовий проміжок 00:13 останній не перебував за кермом автомобіля, а з дитиною на руках знаходився на пасажирському сидінні, в той час як за кермом перебувала його дружина. З пояснень останнього, наданих поліцейським, зафіксованих у відеофайлах 0000000__004» та «0000000__0005», встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово наполягав на тому, що він не керував транспортним засобом.

Пояснення ОСОБА_1 логічні та послідовні протягом усього провадження по справі із самого початку, не спростовані долученими доказами, а фактично підтверджені відеозаписом, тому вони беруться судом до уваги.

Натомість свідок ОСОБА_3 безпосередньо у суді спростував те, що під час перебування спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 бачив як поліцейські зупиняли автомобіль «Богдан 211040» та хто керував ним. Водночас свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду на виклик не з`явилися і безпосередньо суду не підтвердили письмові пояснення, долучені до справи. Відтак, письмові пояснення свідків, які спростовано безпосередньо в суді як свідком ОСОБА_3 , так і свідком ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не беруться до уваги судом як достатні і достовірні докази, які підтверджують факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як зазначено у п.19 постанови Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку відповідним доказами, визначеними ст.251 КУпАП, для підтвердження чого поліцейський мав надати суду, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо.

На переконання суду саме описання правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом його вчинення, без наявності будь-яких доказів його вчинення.

Таким чином, із врахуванням того, що перед судом не доведено достатніми і безсумнівними доказами те, що за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 перебував у статусі водія, тому, зважаючи на положення ч.5 ст.266 КУпАП, суд, витлумачивши усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, вважає недоведеним твердження у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, із врахуванням того, що перед судом не доведено достатніми і безсумнівними доказами те, що за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебував у статусі водія, наведене є підставою для закриття провадження відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247 п.1, 283-285, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м.Кіровограда В.В. Поступайло