ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/298/23 Головуючий суддя І інстанції Тимченко А. М.
Провадження № 33/818/486/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та захисника Христофорової К.С. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2023 року,-

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що 30 грудня 2022 року о 09 год. 14 хв. в м. Харкові по вул. Клочківська, 93. ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 та захисник Христофорова К.С. просили судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що працівники поліції зупинили Матяша безпідставно. Вказують на те, що працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння під час повітряної тривоги, що, на їх думку, було небезпечно. Вказують на те, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи та не вживає наркотичні засоби. Вказують, що наявність ознак наркотичного сп`яніння були обумовлені існуванням хвороби та страхом за своє життя під час повітряної тривоги. Зазначають, що суд першої інстанції не викликав і не допитав свідків цієї події, а також не дослідив наявні в матеріалах справи докази. Крім того зазначають, що з відомостей відеозапису не вбачається наявність ознак наркотичного сп`яніння.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції захисник Христофорова К.С. не з`явилась, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлена належним чином.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що йому не відомі причини неявки його захисника в це судове засідання, однак він не заперечував щодо розгляду їх апеляційної скарги без участі його захисника.

Враховуючи наведене та вимоги ст.ст. 268, 271 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та захисника Христофорової К.С. без участі захисника, але з обов`язковою участю ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості, які містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення; письмових поясненнях свідків; направленні на огляд водія; рапорті працівника поліції; відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції та інших доказах, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1), ОСОБА_1 30.12.2022 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

Також, належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для проведення службової перевірки, не зверталися з позовом до суду в порядку КАСУ на дії працівників поліції під час складення ними протоколу, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 та його захисника щодо дій працівників поліції під час складення ними протоколу стосовно ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Крім того, відповідно до відомостей рапорту працівника поліції Абеленцевої О. (арк. 7), 30.12.2022 о 09.10 год. під час несення служби у Шевченківському районі м. Харкова екіпажем № 1102 було зупинено ТЗ ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 за порушення п.п. 8.4Г ПДР України, ч.1 ст. 122 КУпАП, при складенні матеріалу у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. На водія складено протокол ААД № 071383 п.п. 2.5 ПДР України ч.1 ст. 130 КУпАП. Водія було відсторонено від подальшого керування. Авто було припарковано без порушень ПДР.

Враховуючи відсутність будь-яких скарг стосовно дій працівників поліції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані у рапорті відповідають дійсності та безумовно заслуговують на увагу.

Крім того, в матеріалах справи міститься відеозапис події за участю ОСОБА_1 , який був зафіксований на бодікамеру працівників поліції (арк. 3).

Відповідно до відомостей цього відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на підставі порушення останнім п.п. 8.4Г ПДР України. Під час спілкування з ОСОБА_1 , працівники поліції виявили у останнього ознаки наркотичного сп`яніння. Після цього, працівники поліції залучили випадкових свідків, у присутності яких працівники поліції запропонували Матяшу ВВ. Пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 наслідки його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, які йому були зрозумілими та з якими він погоджувався. Також з відеозапису вбачається, що працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 зі змістом протоколу, вручили йому його копію, а також у цьому протоколі ОСОБА_1 зазначив власноручні пояснення.

Поряд з цим, з відеозапису вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, які останньому були зрозумілими.

Крім цього, з відеозапису об`єктивно вбачається, що під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у місті була оголошена повітряна тривога, однак ОСОБА_1 будь-яким чином не виявив своєї стурбованості щодо загрози його життю та не звертався до працівників поліції з вимогою прослідувати до укриття.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції розцінює такі твердження апелянтів як обраний спосіб захисту для уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про те, що він раніше вживав наркотичні засоби та притягувався за це до кримінальної відповідальності, а тому у суду не виникає сумнівів щодо законності пропонування працівниками поліції пройти ОСОБА_1 огляд саме на стан наркотичного сп`яніння.

Поряд з цим, матеріали справи не містять будь-яких фактичних відомостей на підтвердження у ОСОБА_1 хвороби, яка обумовлює наявність ознак наркотичного сп`яніння, а тому такі твердження апелянтів суд розцінює як обраний спосіб захисту та вони не заслуговують на увагу.

Крім того, відповідно до відомостей письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (арк. 5,6) вбачається, що вони були залучені працівниками поліції у якості свідків. В їх присутності водій авто ВАЗ 2107 ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18А.

З відеозапису вбачається, що працівниками поліції дійсно були залучені свідки. Ці свідки були безпосередніми очевидцями події відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Отже суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що письмові пояснення свідків відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Поряд з цим, належить врахувати те, що відповідно до відомостей довідки (арк. 2), ОСОБА_1 отримав посвідчення водія. Цей факт в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив.

Об`єктивно вбачається, що отриманню посвідчення водія передувало складання ним іспиту на знання вимог ПДР України, що об`єктивно вказує на те, що ОСОБА_1 знає ПДР України.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що дійсно складав іспит для отримання посвідчення водія, склав його позитивно. Також зазначив, що знає вимоги ПДР України.

Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо ігнорував ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та захисника Христофорової К.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков