Справа № 525/1057/23
Провадження №3/525/520/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2023 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.

секретаря судових засідань Хоменка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка адміністративні матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гром. України, працюючого водієм у ТОВ «НТС-партнер», проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

05 жовтня 2023 року о 08 годині 40 хвилин по вулиці Європейській, 69 в селищі Велика Багачка, Миргородського району Полтавської області ОСОБА_1 керував автомобілем "СКС ID 70 C-01 БП" днз НОМЕР_2 , що належить ТОВ «НТС-партнер», з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

05 жовтня 2023 року о 08 годині 40 хвилин по вулиці Європейській, 69, в селищі Велика Багачка, Миргородського району Полтавської області ОСОБА_1 керував автомобілем "СКС ID 70 C-01 БП" днз НОМЕР_2 , що належить ТОВ «НТС-партнер», не дотримався безпечного інтервалу до транспортним засобом "Mercedes-Benz 308 CDI" днз НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , та здійснив зіткнення з даним транспортним засобом. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 13.1 ПДР України, його дії кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Справа призначалася до судового розгляду на 23.10.2023 та в подальшому розгляд справи відкладено на 07.11.2023, 30.11.2023, 18.12.2023, з поважних причин.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях визнав частково. Пояснив суду, що дійсно 05.10.2023 він виїжджаючи від магазину не розрахував інтервал між транспортними засобами та допустив зіткнення з автомобілем "Mercedes-Benz", який стояв. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнає у повному обсязі. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив суду, що поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, він погодився. Потім один з поліцейських сказав йому відмовитися від проходження огляду, він - відмовився. Повідомив суду, що був четвертий день у відрядженні, у стані сп`яніння не перебував. Підтримав раніше подані на адресу суду письмові пояснення у справі.

У судове засідання 18.12.2023 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

11.12.2023 від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на адресу суду надійшло клопотання, у якому він просив у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності накласти на нього стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм, на утриманні має матір похилого віку, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, має позитивні характеристики.

Суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно положень ст. 268 КУпАП, з урахуванням раніше наданих ним пояснень

Завданнями КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №347695 та серії ААД №347696 від 05.10.2023, у яких зазначені обставини: керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку; вчинення дорожньо-транспортної пригоди;

- копією рапорту чергового поліцейського від 05.10.2023 про те, що 05.10.2023 на службу "102" надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що 05.10.2023 біля магазину «Маркетопт» сталось ДТП;

- довідкою ВП №3 №4621/115/112/01-2023 від 05.10.2023 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 07.09.2023;

- переглянутим в судовому засіданні CD диском із відеозаписами з боді-камери патрульного поліцейського;

- схемою місця ДТП, яка сталася по вулиці Європейській, 69, в селищі Велика Багачка, яка підписана учасниками ДТП без будь-яких зауважень;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз положень п. 2.5 Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозв`язку з пунктами 2, 3, 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858, свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася 05.10.2023 з участю ОСОБА_1 відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції мала право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного сп`яніння водія запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку (що ним і було зроблено згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, який посвідчено відповідними написами, а також вбачається з переглянутих у судовому засіданні відеозаписів).

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечний інтервал це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху ( п. 1.10 ПДР України).

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вивчивши та проаналізувавши у сукупності усі докази зібрані по справі, вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт керування транспортним засобом у зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення дату та час визнається та не оспорюється особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що він у стані алкогольного сп`яніння не перебував та на порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд не бере до уваги, оскільки ОСОБА_1 не інкримінується керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, його огляд на стан сп`яніння проведено не було, оскільки останній від його проходження відмовився.

З переглянутого у судовому засіданні відеозапису встановлено, що у ОСОБА_1 поліцейським були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів, останній від проходження огляду на місці зупинки відмовився. Після цього поліцейський запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 від його проходження також категорично відмовився. При цьому особі, яка притягається до адміністративної відповідальності були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені Законом та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. На місці події ОСОБА_1 факту вживання алкогольних напоїв не заперечував, повідомив поліцейським, що напередодні вживав пиво.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

При цьому суд враховує, позицію Європейського суду з прав людини, щодо того, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення ЄСПЛ «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер ( ч. 2 ст. 61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність, те, що останній має постійне місце роботи, за місцем роботи характеризується позитивно, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення належить стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 9, 23, 27, 33, 40-1, ч.1 ст.130, ст.124, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,

у х в а л и в:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення, вчинені ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП №525/1057/23, та за ст.124 КУпАП №525/1058/23, об`єднану справу рахувати за №525/1057/23.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП і накласти на нього стягнення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Прасол