ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/22392/23

30 листопада 2023 року

м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К.Е., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Новака М.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого фахівцем оператором ТОВ «Нова Пошта», за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №036312, 26.10.2023, близько 00:10 год., в м. Рівне, на вуд. Дубенська, 50, водій ОСОБА_1 , в порушення п.2.9а Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, днз НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 (0246), що підтверджується тестом №137 від 26.10.2023, результат огляду становить 0,37% проміле.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Нова М.А. просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, вважає, що вказаний результат огляду не може свідчити про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат є в межах похибки для приладу Drager Alcotest 7510, не тягне за собою наслідки притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 також просив закрити провадження у справі, вказавши що в стані алкогольного сп`янінні не перебував.

Суд, заслухавши адвоката Новака М.А., особисті пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог, передбачених ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , у відповідності до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, на вимогу працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 (0246), що підтверджується тестом №137 від 26.10.2023, результат огляду становить 0,37% проміле.

ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та доводить, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував, результат огляду на стан сп`яніння, який становив, 0,37% проміле, є в межах похибки, для приладу Drager Alcotest 7510.

Відповідно до технічної характеристики з експлуатації алкотестера Drager Alcotest 7510, за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, похибка вмісту алкоголю у видихувальному повітрі складає 0,04 проміле.

Разом з тим, у відповідності до технічних даних газоаналізатора Drager Alcotest 7510, границі допустимої похибки під час перевірки масової концентрації алкоголю в крові становить абсолютна похибка ± 0,06 % в діапазоні від 0 до 0,8 %.

Також на дію приладу впливає температурний режим при його використанні: -5С +50С.

Отже, в організмі ОСОБА_1 за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, було виявлено алкоголь на рівні технічної похибки, яка є допустима під час застосування зазначеного технічного засобу.

Таким чином, результат огляду в 0,37 ‰ не може свідчити про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат є в межах похибки, і не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 N 1395, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та вимог норм КУпАП

Відповідно до положень ст.19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; а також згідно вимог ст. ст. 6,7 Закону України "Про Національну поліцію", з яких вбачається, що органи Національної поліції в своїй діяльності керуються принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 від 24.02.1995. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

«Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду. У п.2 Інструкції зазначено, о гляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Згідно п.3 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, складається по встановленій формі й повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, зокрема про місце і час вчинення та суть правопорушення, про свідків і потерпілих, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, це також зазначається у протоколі.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення обов`язкових реквізитів, перелік яких міститься у ст. 256 КУпАП ускладнює визначення складу адміністративного правопорушення, й обмежує права учасників, призводить до неконкретизованості обвинувачення, позбавляє особу можливості ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення, тобто є порушенням права на захист.

ЄСПЛ у рішеннях у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У відповідності до розділу ІІ Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів вищевказаної Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Отже, саме за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно згаданого протоколу про адміністративне правопорушення, який відповідно до ст. 251 КУпАп є доказом у справі про адміністративне правопорушення, в порушення ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 .

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення через недотримання процедури фіксування стану алкогольного сп`яніння є недопустимим доказом, тому і усі інші похідні від нього докази, є недопустимими доказами (правова концепція «отруєного дерева» (або «ефект доміно»), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), від 30.06.2008); «Яременко проти України» (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі («отруєне дерево дає отруйні плоди»), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази.

Отже, викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, зокрема відсутність ознак алкогольного сп`яніння, на підставі яких працівник поліції провів огляд водія на стан сп`яніння, тому такий протокол не можу бути допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ч.3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини та громадянина» - «… обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими…».

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку.

Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 285, ч. 1 ст.130 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і за ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду К.Е. Даш`ян