ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 Справа №607/2766/23

Провадження №3/607/1287/2023

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши в м. Тернополі матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №079859, 08 лютого 2023 року о 01 год. 21 хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича водій керував транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810» №ARBF 0443 (повірка дійсна до 28 грудня 2023 року), на табло якого висвітило результат 0,87 ‰, водій з результатом не згідний, після чого проїхав в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР, де пройшов огляд на стан сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та заявив клопотання про закриття провадження відносно нього, оскільки працівники поліції його незаконно зупинили, відтак всі докази долучені до протоколу про адміністративне правопорушення є недопустимими.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прийшов до висновку, що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

На вимогу поліцейського відповідно до п. 2.4 цих Правил водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

При цьому, статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в частині порушення п. 2.9 (а) ПДР, особою, яка складала протокол про таке порушення серії ААД № 079859 від 08 лютого 2023 року надано наступні докази.

Відеозаписи із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції (файли video_2023-02-09_14-15-57, export-h2zuw), на яких зафіксовано рух автомобіля Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 та вбачається, що працівники поліції о 01 год. 21 хв. зупиняють даний транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , а о 01 год. 23 хв. пропонують пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest». Інформації, яка б вказувала на законність зупинки транспортного засобу Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 поліцейськими, вказані відеозаписи не містять.

Окрім цього, до протоколу долучено: результат тесту приладу «Драгер» Alcotest 6810; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM 1806 083 22 чинне до 28 грудня 2023 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР від 08 лютого 2023 року о 01 год. 40 хв.; висновок, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 08 лютого 2023 року, рапорт поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержанта поліції Бучак І. від 08 лютого 2023 року.

Проте, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, в контексті положень ст. 251 КУпАП, які б свідчили про наявність підстав у працівників поліції, за обставин відображених у матеріалах справи, для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , згідно з приписами ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно рапорту поліцейського слідує, що причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було те, що він рухався під час комендантської години. Проте, після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , працівники не повідомляли йому що причиною зупинки є рух транспортного засобі під час комендантської години, як і не повідомляли інших причин зупинки.

Інших доказів правомірності дій працівників поліції, які містяться у вичерпному переліку підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, матеріали справи не містять.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка відображена у справах «Гефген проти Німеччини», «Тексейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України» будь яке порушення конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили.

Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів незалежно від характеру і ступеня, а також зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими, оскільки визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було перших.

Зважаючи на наведене, судом встановлено факт зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 без належних на те підстав, всупереч положень ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», тому протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №079859 від 08 лютого 2023 року, складений відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наслідком такої зупинки, як і всі інші докази, вказані у протоколі, є недопустимими доказами, які суд не бере до уваги.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття законного процесуального рішення, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознакою порушення вимог пункту 2.9 (а) ПДР, оскільки працівниками поліції не підтверджений належними та допустимими доказами факт правомірності зупинки поліцейськими транспортного засобу, в результаті чого такий огляд є недійсним.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої вона винесена, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. В. Делікатна