Провадження № 33/801/1198/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бернада Є. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №432595, ОСОБА_1 21 вересня 2023 року о 08 год.40 хв. по вул. Київській 173 в м. Вінниці керував автомобілем марки Mitsubishi, д.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №431154 23.09.2023 о 09.07 год. по вул. Київська, 175 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mitsubishi, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення правопорушення 21.09.2023 о 08.40 годині по вулиці Київській, 173 в місті Вінниці закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення 23.09.2023 о 09:07 годині по вулиці Київській, 175 в місті Вінниці адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,8 грн.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а відтак, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду першої інстанції в частині притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати, а провадження у справі закрити в цій частині за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що судом першої інстанції не досліджено докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення; матеріали справи містять неточності і невідповідності, зокрема, поліцейські не озвучили йому таку ознаку наркотичного сп`яніння, як звуженні зіниці очей, що не реагують на світло, однак, в протоколі про адміністративне правопорушення така ознака зазначена. Крім цього, у протоколі не зазначено частину ст. 130 КУпАП, за якою його складено, а самостійне визначення судом кваліфікації його дій, вказує, що суд перейняв обов`язок обвинувачення, порушивши принцип незалежності та неупередженості суду. У направленні на огляд не зазначена адреса закладу охорони здоров`я та відсутні відомості щодо протоколу про адміністративне правопорушення, що порушило його право на самостійне звернення до лікаря з метою проходження огляду на стан сп`яніння. Також вказав, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські не роз`яснили йому права передбачені ст. 268 КУпАП.

В іншій частині постанова суду першої інстанції не оскаржується.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №431154, 23.09.2023 о 09.07 год. по вул. Київська, 175 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем, марки Mitsubishi, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі за змістом Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксовано поліцейськими відповідно до положень ст. 266 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

Диск з відеозаписами з нагрудних бодікамер поліцейських є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом досліджено відеозаписи з нагрудних бодікамер поліцейських, з яких вбачається, що під час спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 в останнього були виявлені типові зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано йому пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння.

В подальшому, для спростування відмови від проходження огляду ОСОБА_1 ні цього дня, ні наступного не пройшов такий огляд з власної ініціативи шляхом звернення до лікаря-нарколога.

Положеннями частини першої статті 130 КУпАП передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, незалежно від того чи був тверезим водій на час відмови чи ні, відтак, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. Дії працівників поліції відповідають вимогам ст. 266 КУпАП.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції вірно встановив обставини вчинення правопорушення водієм ОСОБА_1 , надав належну оцінку доказам в їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров?я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов?язки, зокрема, проходження на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичного огляду для визначення стану сп?яніння.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Посилання апелянта на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення частини ст. 130 КУпАП спростовуються матеріалами справи, зокрема текстом протоколу.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що поліцейські не озвучили йому усіх ознак наркотичного сп`яніння, оскільки вказаний факт не спростовує факту його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував неналежне заповнення працівниками поліції направлення на медичний огляд також є безпідставними. Як вбачається з відеозапису, поведінка водія ОСОБА_1 вказує на те, що він відмовився від пропозиції проходити огляд на стан сп`яніння, що є окремим складом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того тверезий водій чи ні.

Доводи ОСОБА_1 про те, що відеозапис не є безперервним, не заслуговують на увагу, оскільки відеозаписом зафіксовані всі необхідні складові для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: підтвердження факту керування ним транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Інші обставини, на які посилається заявник та його адвокат, зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням, підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд першої інстанції, відповідно до ст. 245 КУпАП, у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и ла :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук