Справа № 314/2093/23
Провадження № 3/314/1085/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2023 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 07.11.2019, орган, що видав 2326, інші відомості в матеріалах справи відсутні,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 051328 від 08.05.2023, гр. ОСОБА_1 , 08.05.2023 о 14-00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в АДРЕСА_2 , у громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою, ображав, погрожував на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

29.05.2023 ОСОБА_2 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, на притягненні ОСОБА_3 до відповідальності наполягає.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав в повному обсязі, просив його не карати та пояснив, що 08.05.2023 о 14-00 годині, він зайшов за магазин справити природні потребу і в цей час його побачила гр. ОСОБА_2 та почала на нього кричати та ображати нецензурною лайкою. У відповідь на образу гр. ОСОБА_2 він почав також висловлюватися нецензурною лайкою та ображати її. Надав копії медичних документів з приводу тяжкої травми голови, яку отримав у 2015 році.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, які долучені до протоколу, дослідивши надані медичні документи, приходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство.

Так, його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 051328 від 08.05.2023;

-рапортом чергового поліцейського про реєстрацію порушення;

-протоколом про прийняття заяви про вчинене правопорушення від 08.05.2023;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 ;

-заявою ОСОБА_2 .

З урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винен у скоєному правопорушенні.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, оцінка доказів по адміністративній справі ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя вважає, що у даному випадку до ОСОБА_1 можливо не застосовувати будь-яке адміністративне стягнення. Факт критичної оцінки особою своїх дій, з урахуванням фактичних обставин правопорушення, які не мають тяжких наслідків та більше нагадують звичайне людське непорозуміння, без культурного відношення один до одного, дані про особу правопорушника, який не працює та є інвалідом, відсутність заподіяної матеріальної шкоди, а також враховуючи визнання вини останнім у скоєному правопорушенні, надають право судді на можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 33, 34, 35, ст. 173, 284 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю правопорушення звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення сторони можуть подати апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд 3aпopізької області.

Суддя В.О. Кіяшко

12.06.2023