СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/4658/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Святошинського УП ГУНП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №259793 від 02.06.2023 р. ОСОБА_1 02.06.2023 р. близько 04:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав, погрожував, забирав телефон колишньої дружини - ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 під час розгляду справи вину заперечує, пояснив, що вони із ОСОБА_2 розлучені, він дозволив проживати колишній дружині за місцем його проживання заради спільного виховання дітей. 02.06.2023 р. під час повітряної тривоги він разом із дітьми та ОСОБА_2 знаходились в коридорі квартири, остання переписувалась у соціальній мережі зі своїм знайомим, вказане побачили їх діти. Зазначає, що такі дії колишньої дружини є зрадою дітей, оскільки дозвіл на проживання колишньої дружини у одній квартирі з ним та дітьми обговорювалось за умови відмови колишньої дружини від відносин з іншими чоловіками. Конфліктна ситуація та виклик поліції був спланований ОСОБА_2 для досягнення особистих цілей.

Залучена у якості потерпілої ОСОБА_2 не заперечує фактів спілкування із іншим чоловіком, вказує, що не знала, що діти стануть слідкувати за її переписками у месенджерах. Дії колишнього чоловіка щодо вимагання показати її приватне листування, вимоги видачі її особистого телефону, збирання її речей і їх викидання, образи, погрози і заламування рук - вважає психологічним насильством.

Дослідивши матеріали справи, суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У вказаному Законі визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Постраждалими від домашнього насильства можуть бути: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання.

Статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя та до свого житла.

Ніхто не має права втручатися у сімейне життя фізичної особи, крім випадків, передбачених Конституцією України. Фізична особа має право на особисте життя. Фізична особа сама визначає своє особисте життя і можливість ознайомлення з ним інших осіб. Фізична особа має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя.

Здійснивши системний аналіз норм, суддя доходить висновку, що втручання колишнього чоловіка в особисте і сімейне життя колишньої дружини є однією із форм психологічного насильства, оскільки такі дії викликали у потерпілої емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, що пов`язано із перевагою сил, та таким чином завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення ВАВ №259793 від 02.06.2023 р., письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , рапорт, враховуючи усні пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Враховуючи характер правопорушення та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд визнає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 штраф у межах санкції інкримінованої статті.

Керуючись ст.ст. 33-35, 221, 276, 277, 280, 283-285, 287, ч.1 ст. 173-2, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 289, 290 КпАП України.

Постанова є виконавчим листом, який підлягає пред`явленню до виконання протягом 3 (трьох) місяців.

Суддя І.Ю. Єросова