ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/2450/22

12 червня 2023 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Куцого О.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від УПП в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 137725 від 20.12.2022 ОСОБА_1 притягується до відповідальності за те, що він 20.12.2022 близько 14 год. 41 хв. в с. Цуцилів по вул. Братів Бойчуків 51, Надвірнянського району, керував транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці події в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», прилад № ARLM-0283, результат 1,33 проміле.

Допитаний в судовому засіданні в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 20.12.2022 близько 14.40 год. він разом зі своїм сином на автомобілі «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому, рухались в с. Цуцилів по вул. Братів Бойчуків. За кермом автомобіля перебував його син, а він сидів на пасажирсьмому місці. В цей момент їх автомобіль раптово зупинився у зв`язку із поломкою. Зазначив, що на момент приїзду працівників поліції його син пішов за допомогою, а він перебував в автомобілі сам. Працівники поліції зобов`язали його пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, хоча він повідомляв їх, що автомобілем не керував, а керував його син. Також в той час до них підходили односельчани ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які бачили, що за кермом перебував його син. Вважає, що працівники поліції неправомірно склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення.

За приписами ст.ст. 268, 277-2 КУпАП справу про адміністративне правопорушення може бути розглянуто у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подав клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому від захисника поступило клопотання про розгляд справи у його відсутності, суддя прийшов до висновку, що справу можливо розглядати в його відсутність.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвокат Куций О.С. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Клопотання мотивує тим, що матеріалами справи не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того долучені працівниками поліції до матеріалів справи відеозаписи стосуються іншої особи та інших подій, тому їх не можна вважати належими та допустимими доказами по даній справі. Вважає, що наявними доказами неможливо встановити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Поліцейський Зінченко Д.О., який складав протокол про адміністративне правопорушення, та свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись завчасно належним чином, поштовим зв`язком.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що є односельчанкою ОСОБА_1 20.12.2022 близько 14.40 год. вона перебувала в с. Цуцилів по вул. Братів Бойчуків, та побачила, як на зустріч їй рухався автомобіль білого кольору, який належить ОСОБА_1 . За кермом перебував син ОСОБА_1 , а сам ОСОБА_1 сидів на пасажирсьмому місці. Автомобіль раптово зупинився, і з водійського місця вийшов син ОСОБА_1 . Вона запитала його, що сталось, на що він сказав, що машина поламалась. Ствердила, що вона чітко бачила, що ОСОБА_1 перебував на пасажирському місці, а за кермом автомобіля був його син.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що є односельчанином ОСОБА_1 20.12.2022 близько 14.40 год. він на своєму автомобілі рухався в с. Цуцилів, та побачив, як йому на зустріч рухався автомобіль «Audi» білого кольору, який належить ОСОБА_1 . За кермом перебував син ОСОБА_1 , а сам ОСОБА_1 сидів на пасажирсьмому місці. Вказаний автомобіль повернув на вул. Братів Бойчуків, а він, пропустивши даний автомобіль, також повернув на вказану вулицю та поїхав за даним автомобілем. Через деякий час автомобіль ОСОБА_1 раптово зупинився, і з водійського місця вийшов син ОСОБА_1 . Він під`їхав до нього і запитав що сталось, на що той відповів, що машина поламалась. Ствердив, що він чітко бачив, що ОСОБА_2 перебував на пасажирському місці, а за кермом автомобіля був його син.

За наведених обставин, оскільки суд надає перевагу доказам, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає вище наведені пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 логічними і правдивими та визнає їх належними доказами в справі.

Суддя, заслухавши думку захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідків, вивчивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка ставиться у вину ОСОБА_1 , встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом Інструкція), а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КабінетуМіністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі за текстом Порядок).

Таким чином законодавство чітко регламентує огляд водія для визначення стану сп`яніння, дотримання визначеної процедури та порядку якого є однією з підстав для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобіввимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Тобто працівник поліції, встановивши факт керування автомобілем особою, в якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, дотримуючись встановленого законом порядку, повинен запропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. У разі незгоди водія або із результатами огляду або на проведення зазначеного огляду поліцейським, такий огляд повинен бути проведений в закладі охорони здоров`я.

Згідно п.п. 5, 6 розділу ІІ Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Також згідно п.п. 4, 5 Порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення .

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 до матеріалів справи про адміністративне правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 137725 від 20.12.2022, витяг з приладу «Драгер» від 10.12.2022, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.12.2022, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відеозаписи, які містяться на компакт-диску, тощо.

Судом досліджено відеозаписи, які містяться на компакт-диску «DVD-R» в матеріалах справи (12 відеозаписів), з яких вбачається, що обставини, відображені на вказаних відеозаписах, не відповідають обставинам, відображеним в протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи. Зокрема відеозаписи місять розбіжності щодо часу вчинення правопорушення (в протоколі вказано час вчинення правопорушення 14.41 год., у відеозаписах 16.02 год. (початок знімання першого відеозапису)-18.46 год. (кінець знімання останнього відеозапису)), місця вчинення правопорушення (згідно протоколу місце вчинення правопорушення с. Цуцилів, вул. Братів Бойчуків 51, Надвірнянського району, згідно відеозаписів м. Івано-Франківськ (парковка ТЦ «Епіцентр»), транспортного засобу, яким керувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (згідно протоколу «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно відеозаписів «BMW X3», н.з. НОМЕР_2 ); даних особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (згідно протоколу ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , згідно відеозаписів м. Івано-Франківськ). Крім того згідно протоколу та інших матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці події в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», прилад № ARLM-0283, результат 1,33 проміле. Згідно відеозаписів огляд особи, яка на них зображена, проводився в медичному закладі, та стан сп`яніння у вказаної особи встановлено не було.

З вище викладеного можна зробити висновок, що відеозаписи, долучені поліцейським до матеріалів справи, стосуються інших подій, та не мають будь-якого відношення до проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Будь-яких інших відеозаписів, які стосуються вказаних подій, до матеріалів справи не надано.

Таким чином вказані відеозаписи не можуть бути визнані судом належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Крім того в протоколі вказані свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які були присутні при проведенні огляду ОСОБА_1 , однак вказані свідки в судове засідання не з`явились та не підтвердили вказаний факт. При цьому до матеріалів справи не долучено належний відеозапис, який би підтверджував присутність будь-яких свідків про проведенені огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння Також у протоколі зазначено, що до нього додаються відео з реєстратора, відео з камер, при цьому жодних вказаних відеозаписів, які б стосувались обставин проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, до матеріалів справи долучено не було.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть бути визнані достатніми доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки вказані свідки в судове засідання не з`явились та особисто пояснення в судовому засіданні не надавали. За таких обставин посилання суду на письмові пояснення свідків при запереченні вини правопорушника є недопустими доказами, оскільки в такому випадку судом буде порушено фундаментальний принцип правосуддя, а саме безпосередність судом дослідження доказів шляхом допиту вказаних осіб.

Витяг з приладу «Драгер», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, також не є достатніми доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки суперечать встановленим обставинам щодо наявності свідків чи проведенні відеофіксації при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки відеофіксація відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом досліджено відеозаписи, надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , з яких вбачається, що вказані відеозаписи стосуються іншої особи та інших подій. При цьому жодних відеозаписів, вказаних в протоколі, та які мають відношення до проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, до матеріалів справи долучено не було.

Таким чином суд не має можливості встановити, чи було зупинено ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, чи роз`яснювалися йому причини зупинки транспортного засобу, його права, передбачені Конституцією України та КУпАП, чи поліцейським роз`яснювався йому порядок застосування спеціального технічного засобу, чи були присутні свідки та чи здійснювалась відеофіксація при проведенні його огляду на стан сп`яніння, чи складався в його присутності протокол про адміністративне правопорушення та роз`яснювався його зміст, тощо.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи не додано.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумним сумнівом приходить до переконання у недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17.

Отже, згідно з вимогами ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних та достатніх доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Таким чином суд вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.