Номер провадження: 33/813/481/23
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н. Л.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Стоянової Л.І.,

представника Одеської митниці Держмитслужби України - Кептене Д.А.,

представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Янчука В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби України Кептене Д.А. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.02.2023 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого на посаді керівника ТОВ «ЛУМІРА» (), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України,

встановив:

оскарженою постановою суді місцевого суду провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за протоколом про порушення митних правил №0952/50000/22 від 26.07.2022 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Товар, вилучений за протоколом про порушення митних правил №0952/50000/22 від 26.07.2022 року, повернуто власнику або уповноваженій ним особі в установленому законом порядку, після сплати всіх необхідних зборів, податків та платежів.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, представника Одеської митниці Держмитслужби України Кептене Д.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100% вартості товарів - безпосередніх предметів правопорушення, що дорівнює 2135607,70 грн.

Апелянт зазначає, що постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена внаслідок неврахування важливих обставин, оскільки порушення митних правил полягало у наданні митному органу неправдивих відомостей, що містяться у наданих документах, що також підтверджено матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача; представника Одеської митниці Держмитслужби України Кептене Д.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисникаЯнчука В.М., який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи; апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показами свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, суддя районного суду з достатньою повнотою дослідив матеріали справи, оцінив всі наявні в справі докази та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею Глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Частина 1 ст. 495 МК України встановлює, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду скарги, судом першої інстанції в достатній мірі приділено увагу матеріалам справи, сформованих Одеською митницею Держмитслужби України щодо порушення ОСОБА_1 , як директором TOB «ЛУМІРА» () митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України.

При цьому, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що митними органами не вказано в чому конкретно полягало надання собою неправдивих відомостей з метою приховування товару.

Так, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0952/50000/22 від 26.07.2022 року, а також із встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 18.07.2022 року Одеською митницею отримано лист Київської митниці № 7.8-2/20/11429 щодо виявлення під час проведення митного огляду міжнародного експрес-відправлення документального характеру № комерційних та товаросупровідних документів, що стосуються товарів, які переміщуються в зоні діяльності Одеської митниці, а саме: коносамент №HLCUSS (65427491) від 18.12.2021 року; комерційний інвойс №053/21JM від 07.12.2021 року.

3 вищевикладених документів вбачається, що від бразильської компанії «J M ZANCHETTA VITOR MAIOTTO PRACAVISCONDE DE MAUA 42 5 ANDAR CJ-53 CENTRO 11010901 SANTOS SAO PAULO BRAZIL» на адресу української компанії «PRIVATE ENTERPRISE ROZAN BROKSERVIS» - OKSANA BINDARCHUK» направлено міжнародне експрес-відправлення документального характеру з товаросупровідними та комерційними документами щодо переміщення з території Бразилії до України від компанії продавця «J M ZANCHETTA INDUSTRIA COMERCIO IMPORTACAO E EXPORTACAO DE CEREAIS LTDA» на адресу ТОВ «ЛУМІРА» (ЕДРПОУ 43180526, адреса: 65014, Одеська область, місто Одеса, вулиця Успенська, будинок 39/1) придбаний компанією ОАЕ «TESCO EXPORT IMPORT COMPANY LIMITED (OFFICE N 1801 CITY TOER 2 SHEIKH ZAYED ROAD P O BOX 32665 DUBAI, UAE)» за інвойсом № 053/21JM від 07.12.2021 товар «арахіс, вагою нетто 25 т. у 500 мішках по 50 кг., а також вагою нетто 25 т. у 1000 мішках по 25 кг. - врожай 2021 року», що придбано за лотом № 342/21JM вартістю 36 500 доларів США, а також за лотом № 343/21JM вартістю 36 500 доларів США на умовах CFR Одеса.

Тобто, загальна вартість товару «арахіс, врожаю 2021 року», вагою нетто 50 000 кг., вагою брутто 50 100 кг., складає 73 000 долари США або 2 135 607,70 гривень (курс НБУ станом на 17.07.2022 року складає: 1 дол. США = 29,2549 гривень).

За результатом опрацювання наявної інформації, з митної бази АСМО «ІНСПЕКТОР» встановлено, що за коносаментом №HLCUSS (65427491) від 18.12.2021 року в зоні діяльності Одеської митниці переміщено контейнер HLBU2839668 з товаром «арахіс, у 500 мішках по 50 кг., загальною вагою 25 т.» вартістю 16 250 доларів США на підставі митної декларації №UA500000/2022/921196, а також контейнер FANU1 129750 з товаром «арахіс, у 1000 мішках по 25 кг., загальною вагою 25 т.» вартістю 16 250 доларів США на підставі митної декларації №UA500000/2022/921195.

У якості переміщення товарів через митний кордон України декларантом ТОВ «ЛУМІРА» () ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) шляхом особистого електронного цифрового підпису з адреси електронної пошти «», в електронному вигляді подано митні декларації №UA500000/2022/921195, №UA500000/2022/921196 разом з наступними товаросупровідними тa комерційними документами: коносамент №HLCUSS (65427491) від 18.12.2021 року; комерційний інвойс № 1507-1 від 15.07.2022 року.

Відповідно до вищезазначених документів на адресу одержувача/покупця TOB «ЛУМІРА» () від турецької компанії відправника/продавця «SEZONCO BAH. GID. MAD. MALZ. MAD. K IM. MAD.SAN. VE TIC. LTD. CO (KIREMITHANE MAH. ISTIKLAL CAD. 4413 SOK.EREN APT. KAT:4/13 AKDENIZ, MERSIN, TURKEY)» в контейнері HLBU2839668 переміщується товар «арахіс, у 500 мішках по 50 кг., загальною вагою 25 т». вартістю 16 250 доларів США, а в контейнері FANU1129750 переміщується товар «арахіс, у 1000 мішках по 25 кг., загальною вагою 25 т.» вартістю 16 250 доларів США.

Тобто, загальна вартість товару «арахіс, врожаю 2021року, вагою нетто 50 000 кг., вагою брутто 50 100 кг., складає 32 500 доларів США або 950 784,25 гривень (курс НБУ станом на 17.07.2022 року складає: 1 дол. США = 29,2549 гривень).

Таким чином, в результаті вивчення і співставлення документів отриманих від Київської митниці під час огляду міжнародного-експрес відправлення № (коносамент №HLCUSS від 18.12.2021 року, комерційний інвойс №053/21JM від 07.12.2021 року) щодо переміщення у контейнерах HLBU2839668, FANU1129750 товару «арахіс врожаю 2021 року», вагою нетто 50 000 кг., вагою брутто 50 100 кг., загальною вартістю 73 000 долари США, а також документів поданих ТОВ «ЛУМІРА» () у якості підстави для переміщення через митний кордон України за митними деклараціями від 17.07.2022 року №№UA500000/2022/921195, UA500000/2022/921196, коносамент №HLCUSS від 18.12.2021 року, комерційний інвойс №1507-1 від 15.07.2022 року) щодо переміщення у контейнерах HLBU2839668, FANU1129750 товару «арахіс врожаю 2021 року», вагою нетто 50 000 кг., вагою брутто 50 100 кг., загальною вартістю 32 500 доларів США встановлено повний збіг щодо номеру товаротранспортного документу (HLCUSS), номерів контейнерів (HLBU2839668, FANU1129750), відправника («J M ZANCHETTA INDUSTRIA COMERCIO IMPORTACAO E EXPORTACAO DE CEREAIS LTDA») та одержувача (ТОВ «ЛУМІРА») товарів, найменування товару (арахіс врожаю 2021 року), ваги товару (нетто 50 000 кг.), кількості місць товару (500 мішків по 50 кг. та 1000 мішків по 25 кг.), однак наявні розбіжності щодо відомостей про продавця товарів («SEZONCO BAH. GID. MAD. MALZ. MAD. K IM. MAD. SAN. VE TIC. LTD. CO» замість «J M ZANCHETTA INDUSTRIA COMERCIO IMPORTACAO E EXPORTACAO DE CEREAIS LTDA»), покупця (ТОВ «ЛУМІРА» замість «TESCO EXPORT IMPORT COMPANY LIMITED»), а також загальної вартості товарів (32 500 доларів США замість 73 000 доларів США).

З облікової карти суб`єкта зовнішньої діяльності та з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що на посаді керівника ТОВ «ЛУМІРА» (, адреса: 65014, Одеська область, місто Одеса, вулиця Успенська, будинок 39/1) перебуває ОСОБА_1 .

Таким чином, перебуваючи на посаді керівника підприємства, гр. України ОСОБА_1 відповідає за фінансово-господарську діяльність ТОВ «ЛУМІРА» () і зобов`язаний забезпечити надання до митного контролю і оформлення документів з достовірною та правдивою інформацією.

Враховуючи вищевикладене, на думку митниці, керівником ТОВ «ЛУМІРА» () ОСОБА_1 переміщено товар «арахіс» через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом надання митному документів, що містять неправдиві відомості.

Тобто, за матеріалами, складеними митницею, ОСОБА_1 інкриміновано переміщення товару «арахіс» через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом надання митному документів, що містять неправдиві відомості, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Як зазначає митний орган у вище вказаному протоколі про порушення митних правил, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

При цьому, підставою для таких висновків митниці стали результати співставлення світлокопій документів отриманих від Київської митниці під час огляду міжнародного експрес-відправлення документального характеру № та документів, які були надані ТОВ «ЛУМІРА» у якості підстави для переміщення через митний кордон України товару «арахіс». В свою чергу, митницею встановлено повний збіг щодо номеру товаротранспортного документу, номерів контейнерів, відправника та одержувача товарів, найменування товару, ваги та кількості місць товару, при цьому наявні розбіжності щодо відомостей про продавця товарів, а також загальної вартості, а отже на переконання митного органу керівником ТОВ «ЛУМІРА» переміщено товар через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом надання митному органу документів, що містять неправдиві відомості.

Судом першої інстанції детально вивчені надані митницею документи та цілком обґрунтовано звернута увага на факт відсутності в матеріалах справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 оригіналів документів, які стали підставою для складення адміністративного протоколу №0952/50000/22 від 26.07.2022 року щодо останнього.

Водночас, з метою дотримання прав учасників щодо змагальності під час розгляду справи про порушення митних правил як у суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції на виконання вимог статті 501 МК України представнику митниці надано право на участь у судових засіданнях, подати докази, брати участь у дослідженні доказів, ставити запитання іншим особам, які беруть участь у справі, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення суду, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду.

Натомість, в суді першої інстанції представник митниці просив прийняти рішення за матеріалами, які долучені до справи щодо ОСОБА_1 , а в апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду представник митниці жодним чином не надав будь-яких аргументованих доводів з приводу встановлених судом першої інстанції обставин, які слугували підставою для закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Апеляційний суд звертає увагу, що апеляційна скарга представника митниці, окрім обставин, встановлених митницею з посиланням на норми МК України, не містить доводів, які б могли переконати суд, з посиланням на допустимі докази, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

В свою чергу, апеляційним судом встановлено, що по суті, документами, які можуть містити недостовірні відомості щодо товару, країни їх походження, а також одержувача товару та ціни можуть містити саме документи, які були виявлені представниками Київської митниці Держмитслужби, оскільки згідно з листом-відповіддю, який 01.11.2022 року надійшов на електронну адресу ТОВ «ЛУМІРА» від «SEZONCO BAH. GID. MAD. MALZ. MAD. K IM. MAD.SAN. VE TIC. LTD. CO (KIREMITHANE MAH. ISTIKLAL CAD. 4413 SOK.EREN APT. KAT:4/13 AKDENIZ, MERSIN, TURKEY)», останнє повідомило, що ціни для компанії ТОВ «ЛУМІРА» на «арахіс» заявлені в оригіналі інвойсу №1507-1 від 15.07.2022 року, який є невід`ємною частиною Контракту №LU-SE/2103 від 21.03.2022 року, є вірними та діючими і складають загальну суму 32500,00 доларів США.

Тобто, документи, надані ТОВ «ЛУМІРА» до Одеської митниці не містять у собі відомостей, які були б невідповідними до відправника товару, який і підтвердив дійсність наданих документів та відсутність жодних відмінностей від тих, які були укладені між ними.

Крім того, жодних претензій від «SEZONCO BAH. GID. MAD. MALZ. MAD. K IM. MAD.SAN. VE TIC. LTD. CO (KIREMITHANE MAH. ISTIKLAL CAD. 4413 SOK.EREN APT. KAT:4/13 AKDENIZ, MERSIN, TURKEY)» щодо невідповідності документам, наданим до Одеської митниці від вказаної компанії не надходило.

Більш того, з боку митниці будь-яких дій щодо отримання відповіді на підтвердження ідентичності експрес-відправлення документального характеру № комерційних та товаросупровідних документів від бразильської компанії «J M ZANCHETTA VITOR MAIOTTO PRACAVISCONDE DE MAUA 42 5 ANDAR CJ-53 CENTRO 11010901 SANTOS SAO PAULO BRAZIL» не вчинено. Тобто, не встановлено справжність вказаних документів, чи були порушені права відправника, зважаючи на те, що отримувач документів «PRIVATE ENTERPRISE ROZAN BROKSERVIS» жодних документів не очікували; чи є заяви вказаної фірми щодо підробки документів, виявлених у міжнародному відправлені на Київській митниці, в тому числі шляхом внесення до неї змін, або підроблення печатей.

Попри вище зазначене, залишається невідомою доля оригіналів цих документів, оскільки до справи про порушення митних прави щодо ОСОБА_2 долучені лише копії вказаних документів без належного їх перекладу, а представником митниці інші матеріли, в тому числі оригінали, не долучені.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що вказані світлокопії документів, відповідно до акту (а.п.22) вилучалися однією посадовою особою митного органу, але посвідчені на відповідність оригіналу іншою посадовою особою.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції також встановлено, що ТОВ «ЛУМІРА» окрім попередніх митних декларацій 19.07.2022 року було подано до митниці декларації типу «ІМ 40 ДЕ» (тобто до моменту оформлення протоколу про порушення митних правил). Відомості щодо неправдивості вказаної декларації митним органом суду не надано.

Так, заявлено наступну фактурну вартість товару, а саме: в митній декларації №UA500500/2022/023081 на рівні 1214809,72 грн. (41525,00 дол. США); в митній декларації №UA500500/2022/023082 на рівні 1214809,72 грн. (41525,00 дол. США).

Тобто, заявлена ТОВ «ЛУМІРА» митна вартість товару була визначена на рівні - 83050,00 доларів США, значно більше вартості товару вказаної у документах виявлених під час митного огляду міжнародного експрес-відправлення, яка склала - 73000,00 доларів США.

Таким чином, в чому полягали умисні дії ОСОБА_1 , в тому числі суб`єктивна сторона інкримінованого правопорушення, зважаючи на те, що продавцем товарів за документами, поданими ТОВ «ЛУМІРА», продавцем «SEZONCO BAH. GID. MAD. MALZ. MAD. K IM. MAD. SAN. VE TIC. LTD. CO» підтверджені всі відомості, викладені в наданих до митниці документів, в тому числі щодо товару та його ціни, а в подальшому митна вартість товару склала суму, більшу ніж зазначено митницею в протоколі про порушення митних правил, а будь-яких відомостей щодо фірм відправників та отримувачів за документами, виявленими на Київській митниці, які викликали підозру у митного органу, ним не встановлені та не перевірені, в тому числі неперевірена їх ідентичність, та подальша доля вказаних документів, та чиї права були порушені і які наслідки настали.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ст.257 МК визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з ст. 266 МК у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року №8 підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, а також пояснень представника митниці в суді апеляційної інстанції, на думку митного органу, порушення положень митного законодавства полягало в поданні попередньої митної декларації, яка містила неправдиві данні щодо товару, який переміщувався через митний кордон України.

Разом з цим, поза увагою митного органу залишилася наступні обставини справи та положення законодавства.

Митне оформлення - це виконання митних формальностей (тобто сукупності дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи) необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; випуск товарів - це надання митним органом права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети (стаття 4 МК України).

Відповідно до ст. 259 МК, попередня митна декларація подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України.

Згідно з Класифікатором митних декларацій, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» (далі - наказ Мінфіну № 1011), митна декларація типу «ІМ 40 ЕЕ» - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення.

Тобто, у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють митний орган, у зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари.

В подальшому, з метою випуску вказаних товарів у вільний обіг на митну територію України до митного органу призначення у визначених ч. 13 ст. 259 МК випадках, подається додаткова декларація до попередньої митної декларації типу «ІМ 40 ДЕ», при цьому декларантом або уповноваженою ним особою перед подачею митної декларації можуть бути реалізовані права, передбачені ст. 266 МК, у тому числі і на проведення фізичного огляду товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ», це додаткова декларація до попередньої митної декларації (наказ Мінфіну №1011), яка подається до відповідного митного органу, яким була оформлена відповідна попередня митна декларація.

Митна декларація типу «ІМ 40 ЕЕ» разом із митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» становлять митну декларацію, заповнену в звичайному порядку.

Під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим.

Оформлення митним органом митної декларації, заповненої у звичайному порядку, є випуском товарів у заявлений митний режим (ч. 1 ст. 258 МК).

Враховуючи викладене, попередня митна декларація типу «ІМ40ЕЕ» використовувалась для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки під митним контролем до митного посту Одеської митниці Держмитслужби. Дана обставина не суперечить матеріалам справи та представником митниці не заперечується.

Слід зазначити, що для випуску товарів у вільний обіг, до митного органу призначення декларант (уповноважена особа) повинен подати додаткову митну декларацію («ІМ 40 ДЕ»), без оформлення якої неможливо сплатити митні платежі, товар не вважається оформленим у вільне використання та не може бути виданий одержувачу. Саме на цьому етапі можливо проведення декларантом (уповноваженою особою) фізичного огляду товарів з метою перевірки їх відповідності опису, зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Таким чином, попередня митна декларація використовується як документ контролю доставки товарів, по прибуттю товару до місця призначення, декларант (уповноважена особа) подає додаткову митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ», в якій товар декларується у повному обсязі, та за якою нараховуються і сплачуються митні платежі за ввезення товару. Тобто, визначений законодавством статус попередньої митної декларації (тип «ЕЕ») не тотожний митній декларації, заповненій у звичайному порядку (ч. ч. 13, 14 ст. 259 МК) з достатнім обсягом відомостей для завершення митного оформлення у заявлений митний режим, а є лише повідомленням про намір ввезти товари на митну територію України.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає, що працівниками митниці при застосуванні законодавчих актів, хибно зроблено висновок та надана неправильна кваліфікація діям громадянина особи, яка притягається до адміністративної відповідності, що правомірно встановлено під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Апеляційний суд наголошує, що відповідно до вимог ст. 259 МК, попередня митна декларація подається при ввезенні в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (в тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України. На підставі попередньої декларації не нараховуються митні платежі, не оплачується мито. Ці документи не є документами, на підставі яких митний орган приймає рішення про випуск товарів у вільний обіг на території України.

В даному випадку, попередня митна декларація використовується як документ контролю доставки товарів, по прибуттю товару до місця призначення, декларант, або уповноважена на то особа, подає додаткову митну декларацію типу «ДЕ», в якій товар декларується у повному обсязі, та за якою нараховуються і проводяться митні платежі за ввезення товару.

Отже, внесення даних в попередню митну декларацію не тягне за собою юридичних наслідків, оскільки попередня декларація не є митною декларацією, заповненою у звичайному порядку (ч. ч. 13, 14 ст. 259 МК України), попередня митна декларація містить всі необхідні відомості щодо товару і до неї додано необхідні документи або їх копії, оскільки ця декларація прийнята до митного оформлення митним органом (ч. 8 ст. 259 МК України). Декларант несе відповідальність за неправдиві відомості тільки в митному органі, яким оформлена попередня митна декларація, тобто, лише після прибуття до митного органу (ч. 7 ст. 259 МК України).

Під час апеляційного розгляду справи представником Одеської митниці Держмитслужби не заперечувався факт прийняття митними органами попередньої митної декларації «ІМ40ЕЕ», яка ОСОБА_1 не складалася та не подавалася до митного органу, але цей факт, як і факт відсутності оригіналу вказаної декларації, не став запобіжником складання протоколу про порушення митних правил відносно останнього.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Разом з тим, у рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За викладених вище обставин у їх сукупності, апеляційний суд констатує, що в даному випадку митним органом не було доведено наявності в діях директора ТОВ «ЛУМІРА» ОСОБА_1 складу поставленого йому у провину порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, у зв`язку із чим суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх належним чином, дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

З урахуванням наведених обставин суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.8,62 Конституції України, ст. 529 Митного Кодексу України ст.ст.7, 247, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби України Кептене Д.А. - залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.02.2023 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за протоколом про порушення митних правил №0952/50000/22 від 26.07.2022 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський