Справа № 354/1467/23
Провадження № 3/354/1094/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Єрмак Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_1

за ст. 173 КУпАП, -

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25.09.2023року серія ВАВ №994504, ОСОБА_1 25.09.2023року о 13.00 год. в м. Яремче вул. Свободи 266 в приміщенні міської ради на другому поверсі в кабінеті депутата нецензурними словами ображала членів комісії та голосно кричала, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

В судовому засідання ОСОБА_1 заперечувала проти обставин, що викладені в протоклі та зазначила, що нікого не ображала, не кричала та не висловлювалась нецензурними словами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП , орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП , орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх

обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП , адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на

громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок

управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна

відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення

за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України , в Україні визнається і діє принцип верховенстваправа. Конституція є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи,

встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка

є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і

правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути

вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП , обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні

правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу .

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП , доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозитивною частиною статті 173 КУпАП визначено, що дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Отже, якщо діями ОСОБА_1 було порушено громадський порядок і спокій громадян, то у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, працівником поліції необхідно зазначати свідків порушення громадського порядку і спокою громадян.

Із протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП вбачається, що працівником поліції, який склав даний протокол, не зазначено свідків інкримінованого їй правопорушення оскільки у графі свідки відсутні будь-які записи, а зазначено лише понятих, які засвідчили відмову ОСОБА_1 від підпису протоколу.

Додані до протоколу письмові пояснення судом не приймаються, оскільки особи, що їх надали не зазначені у протоколі як свідки обставин, зазначених у ньому.

Тому, наявний в матеріалах справи зазначений протокол не є підтверджуючим доказом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Також в якості доказу вини ОСОБА_1 до протоколу додано рапорт працівника поліції.

Однак суд зазначає, що рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом у справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем.

Виходячи з вищезазначеного, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП матеріали справи не містять.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП , керуючись ст. ст.173, 221, 283, 284, 285, 287-28 , 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її постановлення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської

області.

Суддя: Н. В. Єрмак