Номер провадження 3/521/8700/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2023 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - Поліщук І.О.

при секретарі - Димитрової Н.І.

представника Одеської митниці Держмитслужби - Євдокимова Д.А.

особи, як притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу № 0257/50000/23, що надійшла 18.02.2023 року з Одеської митниці Держмитслужби відносно гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , водій ТОВ ТК Трансмарін, паспорт НОМЕР_1 , виданий 10.08.2022 органом 8012, про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол № 0257/50000/23 від 18.02.2023 про порушення митних правил з відповідними матеріалами у відношенні громадянки України ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Відповідно до протоколу 18.02.2023 року о 03 год. 00 хв. в зону митного контролю в напрямку руху «В`їзд» п/п «Орлівка-Ісакча» митного поста «Орлівка» Одеської митниці заїхав автобус марки «VAN HOOL», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , який прямував у напрямку «в`їзд». Формою проходження митного контролю громадянин ОСОБА_3 обрав порядок проходження митного контролю по каналу червоний коридор.

За результатами аналізу ризиків було прийнято рішення щодо проведення поглибленого огляду транспортного засобу марки «VAN HOOL», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_3 , державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , та товарів переміщуваних водієм та пасажиром вказаного автомобіля. Під час проведення поглибленого митного огляду транспортного засобу, за сидінням водія під ковдрами та подушками, було виявлено кошти 810 тис. грн. номіналом 100 гривень (3540 купюр), 500 гривень (874 купюри), 1000 гривень (19 купюр), які були замотані в поліетиленовий та паперовий пакети, з ознаками приховування.

За результатами митного огляду зазначеного транспортного засобу та переміщуваних в ньому товарів посадовими особами митниці складено Акт митного огляду від 18.02.2023 №UA500420/2023/000205 (номер печатки 210). Після виявлення вказаних предметів, при наданні пояснень гр. України ОСОБА_3 зазначив, що переміщував виявлені кошти на прохання третьої особи. Громадянин України та другий водій ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях повідомив, що 18.02.2023 переміщувався разом з колегами у зазначеному транспортному засобі та з приводу виявлених грошових коштів йому нічого не відомо. Громадянка України ОСОБА_5 у своїх письмових поясненнях повідомила, що в аеропорту ОСОБА_6 до водія ОСОБА_3 звернувся невідомий чоловік з прохання передати в Київ готівку.

Отже, на думку митного органу, громадянином ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на переміщення грошових коштів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

На підставі вищевказаних обставин, посадовими особами митниці був складений протокол про порушення митних правил № 0257/50000/23, за ознаками порушення ч. 1 ст. 483 МК України.

У судовому засіданні громадянин ОСОБА_1 пояснив, що працює водієм у ТОВ ТК Трансмарін на автобусних рейсах, які здійснюють міжнародне перевезення. 18.02.2023 керуючи автобусом марки «VAN HOOL», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , перетинав пункт пропуску «Орлівка-Ісакча», у автобусі було багато пасажирів з дітьми. На пункті пропуску Орлівка, автобус зупинили працівники митниці, які виявили за водійським сидінням грошові кошти у сумі 810 000 гривень. Ці гроші належали особисто йому та його співмешканці ОСОБА_5 , з якою вони разом мешкали та мешкають у місті Києві та разом працювали ТОВ ТК Трансмарін. Він водієм, а ОСОБА_7 супроводжуючою автобусу. Спільні гроші, вони постійно забирали з собою у відрядження, оскільки залишати у місті Києві із-за постійних обстрілів, було небезпечно. Він казав працівникам митниці що гроші їхні з ОСОБА_7 , та оскільки дозволяється провозити без декларування 10 000 євро, то саме така сума і була на двох, тому порушень законодавства не допускалося. Однак працівники митниці слухати не хотіли та сказали, якщо вони не підпишуть пояснення в тій редакції, як їм треба, то автобус затримають, пасажирів висадять прямо в поле, а далі будуть розбиратися. З цієї причини, вони були вимушені підписати пояснення, які не відповідають дійсності, тобто обмовили себе. Додатково ОСОБА_1 розповів, що гроші не були приховані, а знаходились на сидінні за водійським кріслом, та були прикриті ковдрою. Данні грошові кошти отримав від продажу автомобіля та заощаджень, оскільки тривалий час працює ТОВ ТК Трансмарін, його дохід складається із заробітної плати та премії. Через військовий стан та постійними обстрілами м. Києва, заради безпеки заощаджень, взяв гроші з собою в рейс. Просив закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та застосувати стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що спільно проживає та працює з ОСОБА_1 18.02.2023 року на автобусі марки «VAN HOOL», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , за кермом, якого був ОСОБА_1 , перетинали пункт пропуску Орлівка-Ісакча», де працівниками Одеської митниці було виявлено грошові кошти у розмірі 810 000 грн. Данні кошти були спільно зароблені з ОСОБА_1 . Через військовий стан та постійної ракетної загрози взяли всі грошові кошти з собою в рейс, задля їх збереження. Через погрози працівників Одеської митниці, написали в письмових поясненнях, що ці гроші просив передати незнайомий чоловік. Також зазначила, що гроші не приховували, вони лежали на сидінні прикриті ковдрою.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює водієм на автобусних рейсах, які здійснюють міжнародні перевезення. ОСОБА_1 спільно проживає з гр. ОСОБА_5 в Київській області за адресою: АДРЕСА_2 . Незважаючи на те, що вони офіційно не одружені, проживають однією сім`єю, мають спільний побут. Гр. ОСОБА_5 працювала разом з гр. ОСОБА_8 диспетчером-супроводжуючою та в рейси вони відправляються разом.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації, постійними обстрілами м. Києва та за ради безпеки власних сімейних заощаджень, які накопичені за тривалий час та з продажу ОСОБА_8 власного автомобіля 01.12.2021 року ними прийнято рішення не залишати грошові кошти в квартирі, а у брати з собою на час міжнародних рейсів.

Враховуючи високу активність мародерів під час війни, велику кількість блокпостів по дорогах України, побоюючись за власне життя та не бажання втратити всі заощадження, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 поклали заощадження за сидінням водія у постільну білизну. Таким чином водій ОСОБА_3 мав постійну змогу контролювати збереження грошових коштів.

Під час оформлення 18.02.2023 року протоколу про порушення митних правил ОСОБА_3 та ОСОБА_5 злякавшись можливого складання ще одного протоколу про вивіз цих же коштів з території України вказали, що кошти їм передав невідомий чоловік в ОСОБА_6 . Мети приховати ці кошти від митного контролю у ОСОБА_9 не було.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність з боку ОСОБА_10 наміру на приховування грошових коштів від митного контролю, тобто прямого умислу на вчинення митного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 483 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суддя зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення при цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які відповідно чинного законодавства, представляють собою будь які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті.

Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено, що відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Встановлений національним законодавством порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України є об`єктом порушення митних правил за ст. 483 МК України. Об`єктивною стороною зазначеного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України. Під дією мається на увазі активна поведінка (вчинок) особи, в якій відображена зовні її воля і, що спрямована на спричинення певних негативних наслідків.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України або вивезти за межі території України з порушенням встановленого порядку.

Отже, зміст ст. 483 МК України вказує на те, що це правопорушення є навмисним, тобто особа, яка вчиняє такі дії, має усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачити їх шкідливі наслідки й бажати настання цих наслідків, об`єктивна сторона складу даного правопорушення характеризується діями, спрямованими на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а суб`єктивна сторона - лише прямим умислом.

Дослідивши докази, які надані до суду митним органом на підтвердження обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил, суд не вбачає в цих доказах даних, які б свідчили про вчинення ОСОБА_10 певних дій, спрямованих на переміщення грошових коштів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року № 8 незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Спеціально виготовлене сховище це виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

Згідно з п. 18 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року суди при притягненні осіб до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за які передбачено обов`язкову конфіскацію предметів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками) та транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів через митний кордон України, також мають враховувати: обсяги конструктивних змін, внесених у ці предмети або транспортні засоби з метою приховування товарів; співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил з вартістю транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався; інші обставини, - та за наявності підстав обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 не виготовляв і не пристосовував спеціальних сховищ в автомобілі для переміщення валюти через митний кордон України, а поклав грошові кошти позаду свого сидіння та прикрив ковдрою, щоби мати змогу постійно контролювати свої заощадження.

Крім того, відповідно до курсу НБУ станом на 18.02.2023 року курс Євро становив 39.1 гривень, а в банківських установах 41.8-42.5 грн за 1 Євро, відповідно сума 810 000 грн, яка спільно перевозилася гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_5 відповідає сумі по 10 000 Євро на кожного.

Дослідивши наявні докази, надані митним органом, суд не вбачає в них будь-яких даних, які б спростовували позицію ОСОБА_1 , оскільки ці докази не підтверджують, що вилучені грошові кошти переміщувалися у спеціально виготовленому сховищі, яке було виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнано та пристосовано з цією метою конструктивними ємностями чи предметами, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто, в такому випадку міжнародно - правові норми мають пріоритетне значення.

17.07.1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, a також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ, судові рішення, якими застосовується конфіскація майна, є втручанням в право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на повагу власності.

Необхідно дослідити, чи буде досягнуто необхідний справедливий баланс завдяки втручанню між захистом права власності та вимогами загального інтересу суспільства у разі конфіскації тимчасово вилученої валюти. ЄСПЧ вважає, що не буде досягнуто, якщо відповідний власник майна буде змушений нести «особистий та надмірний тягар».

Аналізуючи обставини інкримінованого адміністративного правопорушення можливо констатувати, що немає жодних ознак того, що ОСОБА_3 навмисно прагнув обійти митні правила.

ЄСПЧ наполягає на тому, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення.

Немає жодних доказів того, що особа могла би завдати будь-якої серйозної шкоди державі: вона не ухилялася від сплати митних зборів або будь-яких інших зборів і не завдала будь-якої іншої майнової шкоди державі, тому конфіскація всієї не задекларованої суми грошей накладе на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, індивідуальний та надмірний тягар і буде непропорційною до вчиненого правопорушення. Отже, буде порушено статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності.

Предметом безпосереднього регулювання цієї статті є втручання держави в право на мирне володіння майном, права власності на яке добросовісно набуто законним шляхом, зокрема й позбавлення шляхом його витребування на користь держави. В оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребується.

При цьому, в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Документально підтверджено легальність походження грошових коштів, які переміщувалися ОСОБА_1 через митний кордон України, зокрема, договором купівлі-продажу транспортного засобу від 01.12.2021р., а також оглянутими в судовому засіданні через мобільний додаток «Приват-24» ОСОБА_1 грошовими переводами заробітної плати на рахунок ОСОБА_1 від ТОВ ТК Трансмарін.

Застосовуючи штраф та конфіскацію вказаної валюти, суд фактично позбавить заробітної плати, яку ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заробили в установленому законом порядку своєю важкою працею та можливості придбати новий автомобіль в замін проданого.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Попри це, хотілося б звернути увагу на те, що процес про адміністративне правопорушення цілком ув`язаний з вищезазначеними презумпціями процесу кримінального, оскільки Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема, і за порушення митних правил (рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Суд, беручи до уваги наведені обставини та керуючись нормами закону, приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що є підставою для закриття провадження по справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП України, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, отже, у зв`язку з закриттям провадження по справі, товари, вилучені митним органом відповідно до протоколу, підлягають поверненню його власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 268, 460, 483, 527, 528, 529 МК України, ч.1 п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Вилучені протоколом про порушення митних правил № 0257/50000/23 грошові кошти, повернути власнику або уповноваженій особі в установленому законом порядку.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Поліщук І.О.