КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/1626/2023 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН: 373/1251/22 Суддя у І інстанції: Хасанова В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Строгого В.Ф.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Строгого Валерія Федоровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 4 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 536,80 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 23 липня 2022 року о 20.15 год. по вул. Дружби Бориспільського району Київської області керував моторолером «Гранд Прикс», без реєстраційного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів та мовлення, різкий запах з ротової порожнини). Від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Строгий В.Ф. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаючись на положення Конституції України, КПК України, позиції Верховного Суду, викладені у рішенні від 20 вересня 2019 року (справа № 404/44676-а), від 8 липня 2020 року (справа № 463/1352/16-а), практику Європейського суду з прав людини, захисник висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, вважає такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а сама постанова винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вважає, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки на відеозаписах, наданих співробітниками поліції, відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , як і відсутній факт руху та самої наявності транспортного засобу - моторолеру «Гранд Прікс» без реєстраційного номерного знаку. З посиланням на правову позицію Верховного Суду, захисник зазначає, що знаходження особи в нетверезому стані за кермом транспортного засобу, який знаходиться у нерухомому стані, не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Зазначає апелянт і про порушення прав ОСОБА_1 судом першої інстанції, оскільки при наявності клопотання, яке було направлено захисником про відкладення розгляду справи, місцевий суд вказане клопотання до уваги не взяв, розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, що, в свою чергу, свідчить про порушення прав ОСОБА_1 на участь у судовому засіданні, участь у допиті свідків, заявляти клопотання, тощо.

Крім того, захисник, з посиланням на положення ст. 70 КАСУ, просить звернути увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , відсутня інформація про технічний пристрій/засіб, яким здійснювався відеозапис, його серія та номер, а тому, на переконання захисника, за відсутності вказаної інформації результати освідування, як доказ винуватості, повинен визнаватись недопустимим.

Вказує апелянт і на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 липня 2022 року ОСОБА_1 не вручалось і не надавалось для його ознайомлення. У матеріалах справи та на відеозапису такі дані також відсутні.

Захисник також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 151947 від 23 липня 2022 року не є належним доказом у справі, оскільки: даний протокол складався не у присутності ОСОБА_1 , що є порушенням процедури його складання; при складанні протоколу ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, що зафіксовано і на відеозаписах.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Строгого В.Ф. на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення свідка ОСОБА_2 (з використанням цифрового засобу зв`язку), дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, відтворивши відеозапис подій, слід дійти такого висновку.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського у разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до наведених нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі, коли водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, така особа направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 виконав вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та правильно застосував норми матеріального права.

З огляду на зміст постанови, суддя місцевого суду дослідив наявні у справі письмові докази та відеозапис, опитав інспектора СРПП ВП № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області Пінчука С.О., проаналізувавши які у взаємозв`язку, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, в суді першої інстанції, надаючи пояснення за досліджуваних обставин, ОСОБА_1 пояснив, що, коли його зупинили на блокпосту, мопедом він не керував, оскільки той був несправний; мопед він котив, тримаючи в руках на полігон до майстра, який повинен був його відремонтувати. Водночас ОСОБА_1 вказував, що по дорозі на полігон періодично мопед заводився, і він керував мопедом, як водій. На блокпосту у нього розпочався конфлікт з особами у військовій формі, які його зупинили. Під час конфлікту його протримали цілий день на сонці, не давали пити. У зв`язку з цим він взяв у моторолері пластмасову пляшку, в якій була горілка, і випив її.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 дещо по-іншому виклав хід подій, які мали місце 23 липня 2022 року, зазначивши, що він є постраждалим від ЧАЕС, а тому не вживає спиртні напої. За досліджуваних подій 23 липня 2022 року моторолером не керував, а котив його до свого знайомого на ремонт. На блокпосту був зупинений військовими, які вимагали пред`явити паспорт, на що він відповів, що у нього наявне тільки посвідчення постраждалим від ЧАЕС. Почалась суперечка,і один з військових почав пересмикувати затвор автомата, його ( ОСОБА_1 ) поставили на коліна та протягом двох годин знущались з нього, не давили ні цигарки, ні води. Працівники поліції, яких викликали військові, приїхали близько 19-20 годин. Працівники поліції нічого не роз`яснювали, а одразу запропонували пройти огляд за допомогою приладу «Драгер». Він ( ОСОБА_1 ) відмовився, оскільки моторолером, який був в несправному стані, не керував.

Одночасно ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції склали стосовно нього постанову за керування моторолером без належного посвідчення, про існування якої йому стало відомо у січні цього року після того, як були заблоковані його рахунки. Штраф за цією постановою він не сплачував, як і не оскаржував цю постанову.

Проте, всупереч таким поясненням ОСОБА_1 його винуватість у порушені п. 2.5 Правил дорожнього руху доводиться даними, зафіксованими у:

- письмових пояснень ОСОБА_1 від 23 липня 2022 року, відповідно до яких останній повідомив, що в означений день близько 19.40 год. він рухався на мопеді, щоб піти служити військовослужбовцем в м. Харків. Він їхав на мопеді та зупинився біля блокпосту с. Дівички. До нього підійшов військовий та попросив документи, на що він ( ОСОБА_1 ) відповів, що у нього немає. Після цього почалась словесна суперечка, військові забрали мопед та викликали поліцію. По приїзду поліції він від проходження огляду відмовився (ас. 5);

- письмових пояснень свідка ОСОБА_3 про те, що 23 липня 202 року о 20.15 год. під час виконання службових обов`язків на блокпосту с. Девічки був зупинений ОСОБА_1 , який керував моторолером «Гранд Прікс» (незареєстрований) у стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), після чого на місце була викликана поліція. По приїзду працівників поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в його ( ОСОБА_3 ) присутності (ас. 6);

- письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , які є аналогічні за змістом пояснень свідка ОСОБА_3 (ас. 7);

- світлокопії постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 626055 від 23 липня 2022 року, відповідно до якої в цей день о 20.15 год. в с. Дівички по вул. Дружби ОСОБА_1 керував моторолером без посвідчення водія (тобто маючи права керування таким транспортним засобом) та моторолер був незареєстрований у встановленому законом порядку протягом 10 діб з моменту придбання, чим порушив п.п. 30.1, 2.1 (а) ПДР. До ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн. (ас. 9);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини ота, порушення координації рухів, порушення мови. Даний акт засвідчений підписами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . ОСОБА_1 від підпису відмовився (ас. 3);

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 липня 2022 року, відповідно до якого, при виявленні у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), останній направлявся на огляд до Переяслав-Хмельницької ЦРЛ, проте відмовився від проходження огляду (ас. 4);

- відеозапису нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, з якого слідує, що працівник поліції тричі пропонував ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому порядку відмовився у присутності свідків. ОСОБА_1 було повідомлено про складання протоколу за ст. 130 КУпАП. На питання працівника поліції, чи буде ОСОБА_1 розписуватись у протоколі, останній також відмовився. Моторолер був переданий на зберігання матері ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (ас. 10);

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 151947 від 23 липня 2022 року, який складений уповноваженою особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій; у ньому вказані ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) та дії водія щодо відмови від огляду на стан сп`яніння; є вказівка на порушення вимог п. 2.5 ПДР та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від підпису ОСОБА_1 відмовився, пояснення надав на окремому аркуші (ас. 1);

- поясненнями інспектора СРПП ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області Пінчука С.О., який був опитаний в суді першої інстанції та пояснив, що 23 липня 2022 року надійшов виклик із служби 102 про те, що військовослужбовці зупинили громадянина, який рухався на мопеді у стані алкогольного сп`яніння. Коли вони приїхали на місце події, ОСОБА_1 вів себе неадекватно: висловлювався нецензурною лайкою, був босий, погрожував військовослужбовцям та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після відібрання пояснень у військових та висловлення пропозиції останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на яку він відмовився, вони склали протокол про адміністративне правопорушення та після цього ОСОБА_1 на службовому автомобілі доставили додому.

Наведені докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, отримані з додержанням процесуальної процедури, об`єктивно узгоджуються між собою, а тому підстав не брати їх до уваги у судді місцевого суду не було.

З метою перевірки доводів ОСОБА_1 щодо обставин досліджуваних подій, повного та всебічного розгляду вказаного провадження, в суді апеляційної інстанції опитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що 23 липня 2022 року знаходився на блокпосту на під`їзді до військового містечка, розташоване в с. Девічки Бориспільського району м. Переяслава. Чоловік, яким виявився ОСОБА_1 , намагався на скутері проїхати до військового містечка, тому і був зупинений. На вимогу пред`явити документи ОСОБА_1 виявив агресію та супротив, після чого був викликаний черговий підрозділ з військової частини, а ОСОБА_1 був затриманий.

Спочатку свідок ОСОБА_2 зазначив, що з ОСОБА_1 була ще одна особа, яка після зупинки ОСОБА_1 пішла далі, проте, згодом уточнив, що події мали місце під вечір; ОСОБА_1 був один та керував моторолером, пояснюючи свою появу біля блокпосту тим, що мав намір записатися до військової служби, а військові йому у цьому перешкоджають; був викликаний дільничний інспектор, складений адмінпротокол і і хтось з родичів забрав моторолер.

Виклик працівників поліції був пов`язаний з тим, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, які виразились у тому, що останній вів себе агресивно, мова була сплутана та відповідний запах з порожнини рота. ОСОБА_1 був у шльопанцях, а потім їх зняв чи згубив. Будь-якої фізичної сили до ОСОБА_1 не застосовували, на коліна його не ставили і автомат до голови не прикладали. Коли приїхали працівники поліції, то здійснювали відеозапис з нагрудної камери. Він ( ОСОБА_5 ) був запрошений в якості свідка, як і старший лейтенант ОСОБА_3 . В їх присутності поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився. Чому саме ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, не пам`ятає. Працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_1 права, передбачені ст. 63, що має право не давати показання щодо себе, має право мати захисника, ще якісь статті та положення ст. 130.

Письмові пояснення, наявні в матеріалах справи та оголошені під час апеляційного розгляду, підтвердив та зазначив, що вони записані з його слів, він їх читав і підписав.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, є неспроможними, а відсутність транспортного засобу моторолеру «Гранд Прікс» без реєстраційного номерного знаку на відеозапису не свідчить про його відсутність, оскільки сам ОСОБА_1 не заперечував, що 23 липня 2022 року був з моторолером, який у подальшому був переданий його матері.

Крім того, на противагу таким доводам сторони захисту, в матеріалах справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 23 липня 2022 року, відповідно до якої 23 липня 2022 року о 20.15 год. в с. Дівички по вул. Дружби ОСОБА_1 керував моторолером без посвідчення водія (тобто маючи права керування таким транспортним засобом) та моторолер був незареєстрований у встановленому законом порядку протягом 10 діб з моменту придбання, чим порушив п.п. 30.1, 2.1 (а) ПДР.

ОСОБА_1 не заперечував наявність такої постанови, зазначивши, що це рішення ним не оскаржувалось.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вручалось і не надавалось для ознайомлення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є непереконливими.

Так, огляд особи на стан сп`яніння проводиться відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 9 листопада 2015 року, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно з вказаними нормативними документами, якщо водій погодився на проведення огляду у медичному закладі, він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. 8 розділу ІІ Інструкції від 9 листопада 2015 року). З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 розділу ІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року та п. 7 Порядку від 17 грудня 2008 року). Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку, перший примірник якого видається під підпис поліцейському (п.п. 17, 20 розділу ІІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року, п. 13 Порядку від 17 грудня 2008 року).

Отже, за змістом даних норм направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складається не для вручення водію і йому не передається, як помилково вважає апелянт, а складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення цим лікарем огляду особи.

Неприйнятними є також посилання щодо порушення прав ОСОБА_1 в частині не роз`яснення йому прав працівниками поліції, оскільки з пояснень свідка ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, і за результатами опитування вказаного свідка ОСОБА_1 такі обставини не заперечувались.

Окрім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення відмовився від підпису, про що було зроблено відповідний запис працівником поліції (ас. 1).

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення інформації про технічний пристрій/засіб, яким здійснювався відеозапис, його серія та номер, не є тими порушеннями, які б могли вплинути на законність прийнятого рішення судом першої інстанції. Окрім того, такі відомості зафіксовані на самому відеозаписі, і ОСОБА_1 події, зафіксовані на відеозаписі, не заперечувались.

Також відеозаписом зафіксована відмова ОСОБА_1 від підпису протоколу, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 151947 від 23 липня 2022 року не є належним доказом у справі, оскільки складався не у присутності ОСОБА_1 .

Отже, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили позицію захисника про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Висновки судді місцевого суду в постанові від 4 січня 2023 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених судом першої інстанції обставин, всупереч доводів апеляційної скарги, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, а тому немає законних підстав для скасування судового рішення і закриття провадження у справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить захисник.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП.

Таким чином, судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника Строгого В.Ф. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 4 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Строгого Валерія Федоровича - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А.Васильєва