Справа № 344/2142/23
Провадження № 33/4808/478/23
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 травня 2023 року встановлено, що ОСОБА_1 , 30 січня 2023 року о 22 год. 30 хв.., в м. Івано-Франківську по вуд.Надрічна, 46В керував транспортним засобом марки «Opel Senator», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alkotest» 7510. З результатом 1,48 проміле, тест №821.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 12.09.2023 року повторно подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Зазначає, що пропустив строк на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що постанову суду Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 травня 2023 року отримав тільки 25 травня 2023 року, що підтверджується копією журналу з Івано-Франківського міського суду.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд враховує, що питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вже вирішувалось судом апеляційної інстанції і в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт знову посилається на обставини, яким вже була надана оцінка судом і які були визнані такими, що не свідчать про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення і не можуть бути визнані правовою підставою для поновлення цього строку.

Так, зі змісту матеріалів справи вбачається, що постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

30 травня 2023 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду в якому він вказував на те, що пропустив встановлений законом строк у зв`язку з несвоєчасним отриманням копії судового рішення.

У вказаному клопотанні стверджував, що пропустив термін оскарження з поважних причин та вказав, що причиною пропуску строку стало невчасне отримання копії постанови. Просив клопотання задовольнити, поновити строк на оскарження постанови суду першої інстанції.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважав, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити.

05 червня 2023 року постановою Івано-Франківського апеляційного суду було відмовлено ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки не було встановлено поважних причин, які свідчили про те, що протягом вказаного строку він не мав можливості оскаржити судове рішення. Апеляційний судом було зазначено про те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду слід відраховувати з моменту проголошення постанови, а не отримання її копії.

Таким чином, відповідним рішенням апеляційного суду вже було визнано, що доводи ОСОБА_1 про те, що він пропустив встановлений законом строк на апеляційне оскарження постанови суду у зв`язку з несвоєчасним отриманням копії судового рішення не можуть бути визнані поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк і рішення суду набуло законної сили, враховуючи відсутність причин, якими б обґрунтовувались поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційний суд вважав, що відсутні підстави для поновлення строку на її оскарження.

Однак, 12.06.2023 року апелянт повторно звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду в якій обґрунтовує поважність пропущеного ним строку обставинами на які вже раніше посилався у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та які визнані судом такими, що не перешкоджали своєчасному зверненню з апеляційною скаргою. Зокрема, останній стверджує, що пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду у зв`язку із несвоєчасним отриманням копії судового рішення, яку він отримав 25.05.2023 року.

Таким чином, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.06.2023 року апеляційною інстанцією вже вирішувалось питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду за вищевказаними доводами і апелянту було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Посилання апелянта на те, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.06.2023 року йому безпідставно було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду і повернуто апеляційну скаргу у зв`язку із недоведеністю поважності причин для поновлення строку, свідчать про його незгоду із судовим рішенням апеляційного суду.

Разом з тим, вищевказані доводи не можуть бути перевірені судом апеляційної інстанції, оскільки явно виходять за межі повноважень наданих апеляційному суду та суперечать принципу правової визначеності, відповідно до якого

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. ( справа «Брумареску проти Румунії») .

В основі принципу юридичної визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, апелянт не посилається на обставини, яким суд апеляційної інстанції не надавав відповідну оцінку раніше, а вказує обставини, які вже були досліджені судом апеляційної інстанції у постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 05.06.2023 року.

Апеляційний суд звертає увагу, що за таких обставин, апелянт має можливість звернутись з новим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарженні тільки за умови, що у вказаному клопотанні він наводить нові правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та вказує нові поважні причини, яким не було надано відповідну правову оцінку апеляційною інстанцією.

Апелянт повинен не тільки вказати, які саме причини перешкоджали йому своєчасно оскаржити судове рішення, надати відповідні дані, які підтверджують реальну існування вищевказаних причин, а і вказати, чому він не мав можливості зазначити вищевказані доводи раніше.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, якщо цей строк було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Апеляційний суд виходить з того, що апелянтом не наведено нових доводів щодо поважності причин на поновлення строку апеляційного оскарження, які б свідчили про наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 раніше вже звертався із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду і вказаним доводам було надану відповідну правову оцінку судом апеляційної інстанції, вважаю, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв