Справа № 152/472/23
Провадження № 33/801/557/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Славінська Н. Л.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника - адвоката Поліщук Тетяни Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 19 травня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає в АДРЕСА_2 ,

встановив:

Постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 19 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп.

Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 , через свого захисника - адвоката Поліщук Т.В., подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта полягають у тому, що матеріалами справи не підтверджується ні факт керування ним транспортним засобом, ані факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на наявність стану алкогольного сп`яніння. Натомість він наполягав на взятті крові для аналізу, в чому йому було відмовлено.

Крім того зазначає, що поліцейським не було роз`яснено йому всі права та не попереджено, що відмова від проходження огляду тягне за собою складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Вказує також на те, що поліцейськими не було залучено свідків до процедури огляду на стан сп`яніння, а висновок медичного огляду містить виправлення часу направлення ОСОБА_1 на такий огляд.

Як на порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 посилається також, що поліцейськими його не було відсторонено його від керування автомобілем.

ОСОБА_1 , повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, що відповідно статті 294 КпАП України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Захисник адвокат Поліщук Т.В. вимоги апеляційної скарги підтримала на умовах, викладених у ній, і просила задовольнити.

Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №181221 від 09.04.2023 водій ОСОБА_1 того ж дня 09.04.2023 о 01 год 24 хв в м. Шаргород по вул. Героїв Майдану керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, тремтіння рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Частиною першою статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п. 7 розділу III Інструкції.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КпАП України.

Отже, нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я. При цьому, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому закладі охорони здоров`я утворює самостійний склад адміністративного правопорушення за ст.130 КпАП України.

За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Відповідно до статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище перекладача, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і , при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Зазначені вище вимоги особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення виконані, зокрема, у ньому чітко вказано суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений та підписаний уповноваженою на те особою інспектором СРПП ВП №2 Жмеринського РВП капітаном поліції Автуляком С.А.

Зміст протоколу свідчить, що ОСОБА_1 ознайомився з його змістом, підписав його та в графі протоколу «пояснення особи» вказав, що йому не було запропоновано належний огляд на стан сп`яніння та він не згодний з висновком лікаря.

Під час перегляду в суді відеоматеріалів записів з нагрудних камер патрульних поліцейських, доданих до матеріалів справи з`ясовано, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння із вказівкою на чіткі підстави для такого огляду на місці зупинки, проте останній спочатку погодився пройти такий огляд та коли алкотестер доставили на місце зупинки та повторно запропонували пройти освідування ОСОБА_1 відмовився, після чого його було доставлено до КНП «Шаргородська ЦРЛ» для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Проте і в медичному закладі ОСОБА_1 повторно відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Алкофор 105» та висунув вимогу про надання йому можливості здати кров на аналіз для визначення стану сп`яніння. Працівниками лікарні останнього було повідомлено, що кров на аналіз стану сп`яніння беруть тільки у випадку вчинення особою ДТП із потерпілими.

Досліджені судом відеозаписи, є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції чи лікувального закладу, ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Отже факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується як відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, так і іншими матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння та актом огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів за змістом яких у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, від проходження огляд на стан сп`яніння останній відмовився.

Будь-яких підстав недовіряти вищенаведеними доказами, апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення та підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП.

Як зазначалось вище диспозицією частини першої статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Аналіз вимог статті 130 КУпАП вказує на те, що під відмовою від проходження огляду законодавцем закладено умисну та свідому дію особи, виражену у небажанні вчиняти активні дії для проходження огляду на стан сп`яніння, за умови наявності для цього усіх необхідних умов.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 як на місці зупинки так і в медичному закладі було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладів «Драгер» та «Алкофор 105» та надано докази їх сертифікації та проходження повірки. Відмова ОСОБА_1 була беззаперечною, адже не зважаючи на те, що він вказував, що не відмовляється пройти огляд, а лише не довіряє алкотестерам, йому було повідомлено за допомогою яких саме приладів буде проведено огляд та про їх сертифікацію.

Відповідно до пункту 9 Розділу ІІІ Інструкції, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Засоби і методи медичного огляду на стан сп`яніння визначаються медичними працівниками, які пройшли підвищення кваліфікації з проведення таких оглядів і особа, що оглядається не може висувати не передбачених законом вимог до такого огляду.

Відтак підстави відмови від огляду недовіра до використовуваних технічних засобів, є надуманою.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про дотримання законодавчо передбаченої процедури огляду та безпідставність вимоги ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою аналізу крові.

Щодо тверджень апелянта про незалучення (відсутність) свідків, які б могли підтвердити ознаки алкогольного сп`яніння, що були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 266 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з аналізу вищевказаної норми, свідки залучаються при огляді на стан сп`яніння тільки у випадку неможливості застосування спеціальних технічних засобів та вказана норма не містить імперативного припису про залучення свідків або ж про здійснення відео зйомки.

Оскільки працівниками поліції здійснювався безперервний відеозапис на бодікамери свідки не залучались.

Твердження апелянта про те, що його не було відсторонено від керування є безпідставними, оскільки саме по собі незастосування працівником поліції відсторонення від керування автомобілем водія не є порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого статтею 266 КпАП України, яке тягне за собою недійсність доказів і не може бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Мотиви апеляційної скарги про не роз`яснення ОСОБА_1 його прав та підстав складення протоколу спростовуються наявним відеозаписом, де чітко видно як поліцейський неодноразово роз`яснює ОСОБА_1 його права та пояснює наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Заборона керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння і обов`язок пройти медичний огляд на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції передбачені в Правилах дорожнього руху, які ОСОБА_1 як водій зобов`язаний знати і виконувати.

Так само з відеозапису видно як лікар повідомляє ОСОБА_1 про допущену помилку при заповненні бланку висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, а саме помилку при зазначенні часу направлення ОСОБА_1 на огляд, на що останній відреагував нейтрально та вказав, що не заперечує та розуміє можливість допуску такої помилки.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , мають формальний характер та спрямовані на ухилення останнього від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а тому вони не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 19 травня 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Поліщук Тетяни Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 19 травня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник