ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

установила:

ОСОБА_1 16.10.2023 о 13.03 год. по вул. 1100-річчя, 4 в м. Полтава, керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався у безпеці під час перестроювання, не дав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямкупо тій смузі, на яку мав намір перестроїтися, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Kia Sportage», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, їх власники понесли матеріальні збитки. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що дорожньо-транспортна пригода виникла не з його вини, оскільки в означений день саме водій автомобіля марки «Kia Sportage» порушив Правила дорожнього руху України, виїхавши на полосу руху, по якій їхав ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, врахувавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доходжу наступного висновку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушенняніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушенняадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Диспозиція ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає настання відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Згідно вимог п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

В п. 10.1 ПДР України зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що дійсно водій ОСОБА_1 здійснюючи зміну напрямку руху по вул. 1100-річчя, 4 в м. Полтава не переконався у безпеці маневру та не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку по сусідній смузі, чим спричинив зіткнення з автомобілем марки «Kia Sportage», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Зазначені обставини розвитку механізму події узгоджуються зі слідовою інформацією зафіксованою на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, з механічними пошкодженнями, що отримали транспортні засоби під час зіткнення, та з технічної точки зору сумнівів не викликають.

Отже, відомості, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 505525 від 16.10.2023 співвідносяться з фактичними обставинами, встановленими з дослідженої схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, якою зафіксована дорожня обстановка та розташування транспортних засобів на момент дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, на вказаній схемі графічно зображені та зафіксовані усі об`єкти, які мають суттєве значення для правильного встановлення фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на викладене, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, суд розцінює як намір уникнути відповідальності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди є прямим наслідком допущення водієм ОСОБА_1 порушення п. 10.1, п. 10.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В адміністративно-деліктному праві принцип змагальності породжує право особи на пред`явлення своїх доказів на противагу тим доказам, які надані органом, який складав матеріали про адміністративне правопорушення. Проте, ОСОБА_1 не надав суду об`єктивних доказів на спростування фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

За приписами загальних положень ПДР, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд приймає зазначені вище докази до уваги, вважає їх належними та допустимими, будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду не виникає.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення є такими, що узгоджуються між собою, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення та зібрані у порядку, встановленому законом.

Отже, надаючи оцінку доказам, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України доведена у судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази в їх сукупності є вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

При призначенні стягнення, враховуючи характер скоєного, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті за вказане правопорушення у виді штрафу. В даному випадку призначений вид покарання відповідає тяжкості та наслідкам скоєного правопорушення, а також забезпечить недопущення скоєння правопорушень в подальшому.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у дохід держави в розмірі, який складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: (2684 грн. х 0,2)=536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ст. 124, ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко