ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1184/23 Справа № 185/3684/23 Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов В. А. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, 09 березня 2023 року близько 23 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 висловлювався на адресу колишньої співмешканки ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство.

Крім того, 10 березня 2023 року, близько 20 год. 15 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 висловлювався на адресу колишньої співмешканки ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 , - просить постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2023 року скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також в апеляційній скарзі ставить питання про призначення почеркознавчої експертизи протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №612743 від 09 березня 2023 року та пояснень до нього.

В обґрунтування своїх доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає, що судом не враховано його показань про фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення від 09 березня 2023 року, оскільки цей протокол він не підписував, зі змістом не ознайомлений, а відмова від підписання та ознайомлення з другим протоколом не засвідчена у встановленому порядку підписами свідків.

В доповненні до апеляційної скарги просить провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП, закрити на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладання адміністративного стягнення.

До суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду, а отже його неявка відповідно до приписів ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскаржуваної постанови, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону, судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII під домашнім насильством належить розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно із положеннями процесуального закону особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому встановлені місце, час вчинення, фактичні обставини події та кваліфікуючі ознаки правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення має містити в собі належним чином встановлені та підтверджені відомості і факти, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Разом із тим, протоколи про адміністративні правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП і складені з порушенням вимог ст. 251 КУпАП, оскільки вони хоча і містять викладення диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, проте істотні для кваліфікації обставини у них не встановлені, зокрема відсутні відомості про те, яку саме шкоду було заподіяно психічному здоров`ю потерпілої, які саме погрози висловлювалися ОСОБА_1 , що не дає змоги оцінити їх реальність та вагомість, що зрештою унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі цих протоколів.

Крім того, згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

В матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази того, що ОСОБА_1 діяв з умислом вчинити щодо ОСОБА_2 домашнє насильство, завдати шкоди її психічному здоров`ю, або такі наслідки були фактично спричинені, а його спілкування з потерпілою виходило за межі побутової сварки у межах існуючого між ними конфлікту з приводу доступу ОСОБА_1 до їх спільної дитини.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що самі по собі складні стосунки між подружжям/колишніми співмешканцями, наявність спорів та конфліктів між ними з приводу спільних дітей, у межах яких вживається нецензурна лексика тощо, не свідчить поза розумним сумнівом про вчиненням саме домашнього насильства.

Також в матеріалах справи, окрім показань самої потерпілої ОСОБА_2 , яка є заінтересованою особою, та свідка ОСОБА_4 , який є співробітником поліції та був у складі екіпажу поліції під час складання адміністративного матеріалу, однак не був безпосереднім очевидцем події, відсутні будь-які докази на підтвердження обставин, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення.

Крім того, одною з обов`язкових ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є настання наслідків у виді спричинення потерпілому емоційної невпевненості, нездатності захистити себе або завдання шкоди психічному здоров`ю особи. Разом із тим, матеріали справи не містять відомостей про спричинення діями ОСОБА_1 будь-яких наслідків для потерпілої.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а відтак і про відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, вважаю за необхідне постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП, - скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця