Справа № 570/332/23
Номер провадження 3/570/469/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гнатущенко Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 04.03.2019 року органом 056,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

01 січня 2023 року близько 15 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 , встановлено, що ОСОБА_1 неналежно виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання неповнолітньої ОСОБА_2 , 2007 р.н., внаслідок чого остання без дозволу батьків перебувала в с.Чудниця Гощанського району, чим порушила норми ст.12 ЗУ "Про охорону дитинства".

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася повторно. Судом було вжито заходів для належного повідомлення особи про час і місце розгляду справи, в т.ч. фелефонограмою. Клопотань не подано.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП, відповідальність за даною частиною статті настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ч.1-3 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про дитинство», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 01.01.2023 р., вона протягом останніх двох місяців проживає в с.Чудниця в сім`ї її хлопця ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_4 , так як її матір ОСОБА_1 , 1988 р.н., систематично зловживає спиртними напоями, вчиняє скандали та домашнє насильство відносно неї. Чому її матір ОСОБА_1 зателефонувала на лінію 102 їй невідомо. ОСОБА_2 було опитано у присутності ОСОБА_4 .

Згідно пояснень ОСОБА_4 , яка працює в територіальному центрі "Соціальний робітник", від 01.01.2023 р. вбачається, що ОСОБА_2 , 2007 р.н., проживає два місяці в її сім`ї в с. Чудниця Гощанського району, так як її матір ОСОБА_1 систематично зловживає спиртними напоями та стосовно неї вчиняє домашнє насильствоу сім`ї.

Разом з тим, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст.13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вільний вибір місця проживання обмежується щодо осіб, які не досягли 14-річного віку.

З урахуванням вищевказаних норм чинного законодавства України, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_2 , якій станом на 01.01.01.2023 р. виповнилося повних 15 років, та яка є донькою особи, яка притягується до адміністативної відповідальності, ОСОБА_1 , має право на самостійне обрання як місця свого проживання, так і місця свого перебування, внаслідок чого перебування ОСОБА_2 в с.Чудниця Гощанського району без дозволу матері не свідчить про неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітньої ОСОБА_2 .

Відповідно доказами у справі про адміністративне правопрушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, ... а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Подія відбулася 01.01.2023 р., протокол про адміністративне правопорушення складено 20.01.2023 р., під час складання якого ОСОБА_1 відмовилася від від надання пояснень та отримання його копії у присутності двох понятих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, долученими письмовими поясненнями, поясненнями неповнолітньої ОСОБА_2 від 01.01.2023 р. щодо причин її непроживання разом з матір`ю; суд також зважає на вчинення ОСОБА_1 дій 01.01.2023 р., направлених на встановлення місця знаходження доньки, проміжок часу згідно якого було виявлено особу та складено протокол про адміністративне правопорушення 20.01.2023 р.

Згідно з ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 23 КУпАП визначено, що метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Викладені обставини у своїй сукупності суд визнає такими, що свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, а тому вважається можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись оголошенням усного зауваження.

Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 22, 183, 283, 285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Гнатущенко Ю.В.