Справа № 484/2631/23
Провадження № 3/484/1058/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Первомайськ.

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Закревський В.І., розглянувши матеріали, які надійшли до суду 23.05.2023 року від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААД № 480249 від 15.05.2023 року о 18.23 год., по вул. Театральній в м.Первомайську Миколаївської області гр. ОСОБА_1 керував марки Хонда таст без д.н.з. в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810 ARBL 0930, тест №0930, проба позитивна 1,90 %, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, просив закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокатом Кравченко О.С. було долучено до матеріалів справи письмові заперечення, в обгрунтування якого вказано, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Як видно з відеозапису наданому на СD-диску, без зазначення дати і часу, працівники поліції, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що зафіксовано на відеозапису. При цьому, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Тому всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. Такі висновки, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17. Крім того, ОСОБА_1 не були роз`яснені його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. В порушення ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 не був відсторонений від керування мопедом. Крім того, відсутні свідки, які могли підтвердити факт керування в стані алкогольного сп`яніння. Також, відеозапис доданий до протоколу про адміністративне правопорушення складеного стосовно ОСОБА_1 не відповідає вказаним вимогам, передбаченим ч.5 розділу 2 Інструкції із застосування органами чи підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки; відеозапису, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026. З аналізу вказаного відеозапису вбачається, що він не є неприривним, як того вимагає Інструкція, причину переривання відеозапису не зазначено, дата та час проведення відеозапису не встановлена.

Тому захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП є таким, що складений з порушенням вимог ст.266 КУпАП та діючого законодавства, а тому не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, безпосередньо дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен перевірити чи правильно складений протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, додані до нього, а під час судового розгляду зобов`язаний з`ясувати питання, передбачені ст. 280 КУпАП: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння водія та оформлення його результатів, в тому числі в закладах охорони здоров`я, визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженою спільним наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735.

Так, за змістом п. п. 2-4, 6, 7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності із приписами ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Із продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису, який долучений до матеріалів справи, встановлено, що він містить три відоефайли. На відеофайлі « ОСОБА_1 ст. 130» міститься відеозапис з відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі працівників поліції, на якому зафіксовано, як працівники патрульної поліції слідують за мопедом невстановленої марки та моделі, вказаний мопед зупиняється, працівник поліції підходить до водія мопеда та скеровує його до тротуару на парковці, явних ознак алкогольного сп`яніння відео файлом не зафіксовано. Відеофайл « ОСОБА_1 ст. 130 (1)» містить факт продуття ОСОБА_1 приладу «Драгер», результатом якого стало 1,90 проміле.

Отже, на першому відео не зафіксовано факту порушення ПДР водієм зупиненого мопеду, мопед рухався повністю справний, причиною зупинки стало порушення працівниками поліції ст. 35 Закону України "Про національну поліцію". Також перше відео не містить роз`яснень ОСОБА_1 його прав та обов`язків. Друге відео, яке не має дати та часу його запису, містить проходження огляду на стан сп`яніння із застосування спеціального технічного приладу на місці зупинки, однак відсутнє повідомлення працівників поліції ОСОБА_1 про ознаки алкогольного чи іншого сп`яніння та не зафіксована процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Переглянутим відеозаписом події встановлено, що факту будь-яких порушень ПДР саме водієм ОСОБА_1 працівниками поліції не зафіксовано, причина зупинки невідома. Також працівниками поліції не зафіксовано момент спілкування з ОСОБА_1 , в ході якого працівники патрульної поліції повідомили про певні сумніви щодо його тверезості, зазначили про наявність підстав вважати, що він перебуває в стані сп`яніння, виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та навели йому вказані ознаки.

Тобто, на зазначених відеозаписах не зафіксований ані факт порушення водієм ПДР, що стало причиною зупинки транспортного засобу, ані факт встановлення поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи такі дії працівників поліції на предмет відповідності їх вимогам вищевказаної Інструкції та приписам ст. 266 КУпАП, суд враховує, що чинним законодавством передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що в даному випадку дотримано не було.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не може бути беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Свідки даної події згідно протоколу відсутні. Наявність будь-яких свідків не зафіксовано і на відеозаписі.

Словесні покази ОСОБА_1 поліцейському, що він трохи випив, суддя як доказ не приймає, оскільки визнання вини на місці зупинки не є беззаперечним доказом і не звільняє суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази у сукупності.

Цього висновку суддя дійшов з урахування правової позиції Верховного Суду у справі № 487/4245/18.

Інші докази в справі, а саме відеозапис доданий до протоколу про адміністративне правопорушення складеного стосовно ОСОБА_1 не відповідає вказаним вимогам, передбаченим ч.5 розділу 2 Інструкції із застосування органами чи підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки; відеозапису, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026. З аналізу вказаного відеозапису вбачається, що він має два файли і не є неприривним, як того вимагає Інструкція, причину переривання відеозапису не зазначено, дата та час проведення відеозапису не встановлена.

Крім цього, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить розкриття ознак алкогольного сп`яніння, таких як: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, незв`язна мова та інші.

Інших, доказів законності зупинки ОСОБА_1 відповідно до ст. 35 Закону України "Про національну поліцію", та одержання в подальшому доказів законним шляхом, матеріали справи не містять.

Все це свідчить про те, що особою, уповноваженою на складання протоколу не дотримано Порядок виявлення та встановлення у осіб ознак стану алкогольного сп`яніння.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рідермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки встановлено, що матеріали справи не містять доказів порушення водієм п. 2.9 а ПДР України, що підпадає під диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджена наявними доказами безсумнівно, а інших доказів, які б вказували на наявність в діях останнього ознак адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять, тому провадження в справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, п.1 ч.1 ст. 247, ст. ст.251, 252, 279, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

СУДДЯ: