1Справа № 335/8910/23 3/335/3642/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши у судовому засіданні адміністративний матеріал, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 888147 від 05.09.2023 року, гр. ОСОБА_1 , з квітня 2023 року періодично виявляє відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягало у висловлюванні у її бік нецензурною лайкою, погрозах, образах та побитті, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю.

Згідно з рапортом співробітника поліції, долученого до протоколу, на виконання ухвали суду щодо належного оформлення адміністративного матеріалу, в ході доопрацювання було встановлено місце та час вчинення правопорушення, воно відбувалося за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лісництва, 7, 01.09.2023 року о 13-00 годині.

У судове засідання засіданні ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Його захисником адвокатом Сидоренко О.А. суду подано письмове клопотання про закриття провадження у справі з підстав відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та постійно базується у військовій частині, що виключає можливість знаходитися вдома та вчиняти насильство відносно будь-кого. Захисник наполягає на тому, що ОСОБА_1 не мешкає у м. Запоріжжя, тому покази свідка вважає неспроможними, та, на його думку, наявність сварок і непорозумінь між подружжям на побутовому грунті не підтверджує факту вчинення насильства.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про запобігання та протидію домашньому насильству, домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій зазначених у вказаній статті, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливості настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

З наданих суду матеріалів встановлено, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суду надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 888147 від 05.09.2023 року; протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.09.2023 року; рапорт співробітника поліції; письмові пояснення ОСОБА_2 , пояснення свідка ОСОБА_3 .

Вбачається, що вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення фактично ґрунтується на показах ОСОБА_2 , які не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Згідно її письмових пояснень, долучених до адміністративного матеріалу, ОСОБА_1 протягом тривалого часу вчиняє домашнє насильство, однак будь-яких даних про зафіксований такий факт суду не надано.

Про фіксування події правопорушення саме у зазначений у рапорті про прийняття заяви ОСОБА_2 час - 01.09.2023 року будь-які дані відсутні. Долучені до матеріалів справи пояснення свідка не містять даних, з яких би вбачалося, що остання була безпосередньо очевидцем події правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 відносно дружини.

На переконання суду, достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі матеріали справи не містять. Суду не надано будь-яких даних, з урахуванням яких можливо було б достовірно встановити факт спричинення ОСОБА_1 будь-якого насилля відносно ОСОБА_2 , не вбачається проведення медичного огляду особи з приводу виявлення фізичного впливу на неї, а також відповідного медичного висновку. Будь-яких фото матеріалів, які б підтверджували обставини події, в тому числі доказів завдання шкоди психологічного характеру, ступінь якої доводив би об`єктивну сторону правопорушення, суду не надано.

Таким чином, будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, здобуто не було та суду не надано.

З досліджених судом матеріалів не встановлено обставин, які б доводили наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, спрямованого на члена сім`ї, а виникнення конфліктної ситуації між подружжям не свідчить про вчинення адміністративного правопорушення, за відсутності обов`язкових ознак його складу.

На переконання суду, долучені до адміністративного матеріалу докази є сумнівним та не підтверджують наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Стаття 62 Конституції України зазначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить нормам, як національного, так і міжнародного законодавства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 173-2, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Калюжна