ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Русєвої А.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Романюка П.С.

заявника адвоката Плачкова Ф.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Плачкова Ф.І. в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Гаєвої Л.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

09.06.2023 року автоматизованою системою документообігу Приморського районного суду м. Одеси в провадження судді Русєвої А.С. розподілена заява захисника Плачкова Ф.І. і інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Гаєвої Л.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні адвокат Плачков Ф.І. підтримав подану заяву. В обґрунтування заявленого відводу судді захисник зазначив, що його сумніви ґрунтуються на тому, що, суддею не розглянуті заяви, подані під час слухання справи, суддя не враховуючи те, що притягуваний перебуває у лавах ЗСУ, за власною ініціативою винесла постанову про привід ОСОБА_2 в судове засідання та накладення на нього грошового стягнення, що не передбачено КУпАП, тому це рішення було оскаржено стороною захисту в апеляційному порядку. В згаданій постанові суддя неодноразово назвала ОСОБА_2 правопорушником, що також свідчить про її упередженість у цій справі. Вважає таку поведінку судді неприйнятною, яка викликає у сторони захисту обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. При цьому, його захисник заявив про можливість розгляду заяви про відвід судді за відсутності ОСОБА_2 , який відсутній у суді з поважних причин через його службу в ЗСУ.

Суддею Гаєвою Л.В. суду подано заяву про неможливість прибути у судове засідання. Щодо поданої заяви про її відвід суддя зазначила, що ОСОБА_2 не прибував до суду, чим перешкоджав розгляду справи у розумні строки, тому з метою забезпечення його явки до суду була прийнята постанова про привід, а сторона захисту своїми неявками до суду та оскарженнями постанови, яка окремо від рішення суду не оскаржується, переслідує мету затягнути розгляд справи. Відвід, заявлений судді є необґрунтованим.

Суд, заслухавши заявника, оцінивши доводи поданої заяви на предмет їх обґрунтованості та доведеності, приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно норми КУпАП, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід. Суд, з метою додержання принципу законності судового провадження, приходить висновку про необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та вважає за необхідне керуватись при розгляді даної справи положеннями Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За змістом статті 80 КПК особами, які беруть участь у справі за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, заява про відвід може бути заявлена під час судового провадження до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, з метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданої особою, що бере участь у кримінальному провадженні.

Статтями 81-82 КПК визначено порядок вирішення питання про відвід та наслідки такого відводу.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

Пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, тому суд також застосовує практику ЄСПЛ як джерело права.

Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09.11.2006).

Під час розгляду заяви адвоката Плачкова Ф.І. в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Гаєвої Л.В., судом не встановлено існування будь-яких сумнівів в об`єктивності судді та її неупередженості, що було б підставою для її відводу на підставі положень кримінального процесуального закону, які за аналогією до кодексу України про адміністративні правопорушення регламентують підстави для відводу судді. Таких доказів особою, яка заявила відвід судді Гаєвій Л.В. суду не надано. Отже відсутні підстави вважати, що побоювання заявника в неупередженості судді Гаєвій Л.В., та її необ`єктивності, є об`єктивно виправданими.

Навпаки, судовим розглядом заяви про відвід судді, встановлено, що побоювання сторони захисту у недостатній неупередженості та об`єктивності судді Гаєвої Л.В. зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями, прийнятими головуючим суддею, а також невірним, за переконанням сторони захисту, послідовністю і порядком вчинення процесуальних дій головуючим суддею під час здійснення судового провадження.

При цьому, за встановлених в судовому засіданні підстав заявлення відводу судді Гаєвій Л.В., суд вважає за необхідне зазначити, що процесуальне законодавство не наділяє суд першої інстанції повноваженнями здійснювати перевірку та оцінку процесуального порядку розгляду судових проваджень, а інші обставини, які б викликали сумнів в упередженості судді Гаєвої Л.В. заявником не наведені.

Суд також наголошує та звертає увагу захисника Плачкова Ф.І., що саме головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, послідовністю вчинення процесуальних дій та саме він оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки (ст.279 КУпАП), а в разі незгоди з процесуальними рішеннями суду, який розглядає справу, сторона захисту вправі оскаржити такі рішення в порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення, а не заявляти про недовіру суду, оскільки такі підстави для відводу виглядають як зловживання правом на відвід з метою затягування судового провадження. При цьому, слід також нагадати адвокату Плачкову Ф.І., яким заявлено відвід, що Правила адвокатської етики містять пряму заборону захиснику вчиняти дії, спрямовані на невиправдане затягування судового розгляду.

Таким чином, приймаючи до уваги відсутність підстав, визначених ст.ст.75, 76 КПК для задоволення відводу судді Гаєвій Л.В., суд визнає доводи заяви захисника Плачкова Ф.І. в інтересах ОСОБА_1 , необґрунтованими та безпідставними, які не свідчать про можливу упередженість та необ`єктивність судді Гаєвої Л.В. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

В задоволенні заяви адвоката Плачкова Ф.І. в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Гаєвої Л.В. відмовити.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/3940/23

Номер провадження №3-зв/522/12/23

Головуючий суддя Русєва А.С.