Справа № 307/2501/23
Провадження № 3/307/869/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк М.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, уродженки с.Гулівці, Білогірського району, Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 ,

за вчинене правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 005480 від 03 червня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 , 02 червня 2023 року близько 20 годині 40 хвилин на напрямку № 258 прикордонного знаку (територія Тячівської об`єднаної територіальної громади Тячівського району Закарпатської області) на відстані 50 метрів від лінії державного кордону, спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , була виявлена та в подальшому затримана, під час подолання лінії інженерних споруд, після чого почали кидати каміння в сторону прикордонного наряду «Прикордонний патруль», чим порушила вимоги 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03 квітня 2003 року. Своїми діями ОСОБА_1 , вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення надійшов до суду 16 червня 2023 року і до матеріалів справи долучено заяву ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності та визнання вини.

ОСОБА_1 у судове засідання 16 червня 2023 року не з`явилася, у зв`язку з неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розгляд справи відкладено на 19 червня 2023 року та повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи на офіційному веб-порталі судової влади України, що підтверджується відповідним оголошенням та за допомогою смс-повідомлення.

19 червня 2023 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №005480 від 03 червня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 порушила ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, а саме 02 червня 2023 рокуо 20 годині 40 хвилин на напрямку прикордонного знаку №258 (територія Тячівської об`єднаної територіальної громади Тячівського району Закарпатської області) на відстані 50 метрів від лінії державного кордону, спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , під час подолання лінії інженерних споруд, кидали камінням в сторону прикордонного наряду «Прикордонний патруль», чим порушила вимоги 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03 квітня 2003 року та вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

Із протоколу затримання від 02 червня 2023 року відомо, що ОСОБА_1 була затримана о 20 год. 40 хв. 02 червня 2023 року на строк до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.

Згідно письмового пояснення ОСОБА_1 від 02 червня 2023 року, відомо, що ОСОБА_1 о 17 год. 00 хв. хотіла іти купатися у річку «Тиса», а працівники прикордонної служби погрожували вистрілами, вона перелякалася та слідувала їхнім вказівкам.

Із пояснення першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого лейтенанта ОСОБА_4 від 02 червня 2023 року, вбачається, що 02 червня 2023 року о 20 год. 40 хв. під час виконання наказу на охорону державного кордону України, на напрямку прикордонного знаку № 258, на території Тячівської об`єднаної територіальної громади Тячівського району Закарпатської області, на відстані близько 50 метрів від лінії державного кордону, ним було виявлено трьох невідомих осіб, які подолали загорожувальний паркан, шляхом його пошкодження, та рухалися в сторону державного кордону у напрямку річка Тиса. На законні вимоги прикордонного наряду, висловлювалися ненормативною лексикою, зокрема неввічливими, непристойними, вульгарними та лайливими словами. В подальшому, даних осіб було доставлено до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) з метою встановлення осіб, та з`ясування обставин правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст.185-10 КУпАП передбачає, зокрема, адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України

Частина 2 ст. 185-10 КУпАП передбачає, відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України перешкоджає нормальній діяльності військовослужбовцям та працівникам прикордонної служби, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють державний кордон. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185-10 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги військовослужбовця або працівника державної прикордонної служби України при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження військовослужбовця або працівника прикордонної служби - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги військовослужбовця чи працівника прикордонної служби, злісна непокора.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути конкретизовано, які саме законні вимоги були висунуті працівниками Державної прикордонної служби України і в чому саме проявляється злісність непокори.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак, складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, відповідно до ч.2 ст.185-10 КУпАП, тобто не зазначена суть адміністративного правопорушення, а саме не зазначено, які саме законні вимоги були висунуті працівниками прикордонної служби і в чому саме проявляється злісна непокора.

Як передбачено ч. 2 ст.251 КУпАП, - обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

На думку суду, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", а наявні у матеріалах справи рапорти працівників поліції не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень (відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а).

Таким чином, будь-яких переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтвердили винуватість ОСОБА_1 , матеріали справи не містять та під час судового провадження не встановлено.

Крім того в протоколі не зазначені свідки події, а також відсутні їх письмові пояснення.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного і міжнародного законодавства.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження, по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 2 ст.185-10 КУпАП підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядкуст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.Д.Стецюк