ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2023 року

м. Харків

Справа № 638/16180/23

Провадження № 3/638/6765/23

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлева В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Сектору поліцейської діяльності № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП,

встановив:

27 жовтня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з Сектору поліцейської діяльності № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшов адміністративний матеріал відносно громадянина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 19 вересня 2023 року в смт Борова на блок-посту на власному авто ГАЗ 33021, д.н.з. НОМЕР_2 , транспортував алкогольні напої на яких не має належним чином розміщених марок акцизного збору, або з підробленими чи фальсифікованими марка акцизного збору.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення статті 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 вину не визнав, надав пояснення щодо обставин складання протоколу. Вказав на те, що зазначені алкогольні напої перевозив виключно як водій транспортного засобу, що і убачається із товарно-транспортної накладної.

Суд, перевірши письмові матеріали адміністративної справи, доходить такого висновку.

В ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч. 1 ст. 164-5 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 здійснив транспортування алкогольних напоїв, на яких не було належним чином розміщених марок акцизного збору, або з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного збору.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 вказані алкогольні вироби завантажили на складі у місті Харкові 18.092023, про те, що вони без акцизних марок не знав.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП спеціальний, оскільки вказаною нормою встановлено адміністративну відповідальність виключно для посадових осіб підприємств виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв чи тютюнових виробів.

У відповідності до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 228.9 статті 228 Податкового кодексу України визначено, що відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 555518 від 19 вересня 2023 року в графі "місце роботи (навчання), посада" відносно ОСОБА_1 зазначено «водій», однак місце роботи невідомо.

Крім того, відповідно до товарно-транспортної накладної № 260918 від 19 вересня 2023 року, убачається, що зазначені у протоколі алкогольні напої ОСОБА_1 прийняв як водій-експедитор.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є посадовою особою підприємств - виробників, імпортерів або продавцем таких товарів, тобто спеціальним суб`єктом адміністративної відповідальності за ст. 164-5 КУпАП.

Відтак, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Будь-які документальні відомості про те, що ОСОБА_1 безпосередньо здійснює підприємницьку діяльність також відсутні.

За таких обставин, на переконання суду, ОСОБА_1 не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Таким чином, всупереч вимог ст. 251 КУпАП, посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Також суд звертає увагу на те, що положення ч.1 ст. 164-5 КУпАП носять бланкетний характер, які лише називають або описують правопорушення, а для повного визначення його ознак, відсилають до інших галузей права, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативний акт, яким встановлюються відповідний порядок та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Варто зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не в праві самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Викладене в протоколі про адміністративне правопорушення формулювання суті адміністративного правопорушення не відповідає його правовій кваліфікації, вказаній в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, транспортування тютюнових виробів чи алкогольних напоїв без марок акцизного збору не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею.

Отже, фабула ст. 164-5 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку, а не за їх відсутність.

У даному випадку, матеріали адміністративної справи не містять жодних документально підтверджених даних про те, що ОСОБА_1 перевозив саме алкогольну продукцію з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку, тобто відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Отже, перевезення алкогольних виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку та перевезення таких виробів без марок акцизного податку не є тотожними поняттями.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не вчинено дій, які можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164-5 КУпАП.

Разом з цим, з вказаної у протоколі фабули правопорушення дії ОСОБА_1 щодо перевезення алкогольних напоїв, на яких відсутні марки акцизного збору, не утворюють склад зазначеного адміністративного правопорушення, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Відтак, з протоколу про адміністративне правопорушення та доказів, доданих до нього, не вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне порушення не є беззаперечним доказом вини особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

З цього слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Підсумовуючі вищевикладене слід також зазначити, що в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17Закону Українивід 23лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень тазастосування практики Європейського суду з правлюдини" застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки з матеріалів справи не можна дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, тому дана адміністративна справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Оскільки справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, вилучені у нього 19 вересня 2023 року алкогольні напої підлягають поверненню їх володільцю, тобто ОСОБА_1 .

На підставі викладеного суд, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 139, 164-5, 221, 245, 247, 251-252, 280, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

Закрити провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вилучене згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 555518 від 19 вересня 2023 року, а саме: ж/б «Стела Артуа» 0,5 л. - 696 пляшок; ж/б «Чернігівське світле» 0,5 л. 480 пляшок; ж/б «Туборг» 0,5 л. 240 пляшок; ж/б «Львівське 1775» 0,5 л. 480 пляшок; ж/б «Львівське світле» 0,5 л. 240 пляшок; ж/б «Хольстен» 0,5 л. 240 пляшок; тетрапак горілка «Абсолют» 3 л 97 штук; тетрапак горілка «Фінляндія» 3 л. 100 штук; горілка «Хлібний дар» 0,7 л. 90 штук; горілка «Козацька рада» 0,5 л. 180 штук; горілка «Грін дей» 1 л. 60 штук; горілка «Грін дей» 0,5 л. 60 штук повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя В. М. Яковлева