Справа №592/8123/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шияновська Т. В.
Номер провадження 33/816/805/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 вересня 2023 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 04.06.2023 о 22:12 в м. Суми по вул. Г. Павла Скоропадського, 14, керував т/з BMW 520i н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці запинки т/з за допомогою газоаналізатор Drager Alcotest 6810 або в закладі охорони здоров`я відмовився; чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 вересня 2023 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування вимог поновлення строків на апеляційне оскарження вказував, що 13 вересня 2023 року в судовому засіданні він присутній не був, а отримав копію оскаржуваної постанови 21 вересня 2023 року поштою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що не визнає себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначав, що:

- обов`язкова графа протоколу про адміністративне правопорушення не містить інформації про свідків, свідки не залучались;

- оформлення інспектором протоколу було не на місці зупинки автомобіля, а за робочим місцем несення служби поліцейським;

- копію протоколу від 04 червня 2023 року йому було надіслано поштою з супровідним листом від 06 червня 2023 року;

- поштове вкладення не містило копії актів про відмову в підписанні протоколу, отриманні його копії, відмови від проходження огляду на місці зупинки, про відмову в отриманні акту медичного огляду, відмову в отриманні направлення на медичний огляд, які були б засвідчені свідками.

Апелянтом до суду першої інстанції було подано заперечення, в яких він просив опитати працівника поліції ОСОБА_2 та витребувати певні документи, разом з тим не витребувавши конкретних доказів суд першої інстанції виніс постанову, якою визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважав, що висновки суду першої інстанції про його винність у вчиненні правопорушення за обставин вказаних у протоколі не відповідають фактичним обставинам справи.

На думку апелянта, оскаржуваний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч.2 ст.254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Вказував, що вказані судом як докази акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не є належними доказами, які підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду.

Зазначав, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки авто у присутності 2 свідків не проводився, не пропонувався, тим більше він не відмовлявся його пройти за допомогою сертифікованого технічного пристрою.

Вважав, що в протоколі відсутня мотивувальна частина, оскільки він не містить інформації чи піддавався апелянт раніше адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також вказаний протокол містить невірно зазначену суть адміністративного правопорушення, оскільки його дії кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР, однак з протоколу та акту огляду на стан сп`яніння вбачається порушення вимог п.2.9а ПДР.

Вказував, що огляд на стан сп`яніння нібито пропонувалось провести поліцейськими спеціальним технічним засобом «Drager Alcotest 6810», який не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду на стан сп`яніння.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, відео файли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 13 вересня 2023 року ОСОБА_1 присутній не був, 15 вересня 2023 року йому була направлена копія оскаржуваної постанови, підтвердження отримання ним вказаної копії постанови матеріали справи не містять.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, визнавши причини його пропуску поважними.

Що стосується висновків суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

На думку апеляційного суду, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції правильно встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №046935 від 04.06.2023, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого цей огляд ОСОБА_1 не проводився (а.с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого цей огляд ОСОБА_1 не проводився (а.с.3);

- розпискою ОСОБА_3 про зобов`язання доставити т/з BMW 520i н.з. НОМЕР_1 до місця стоянки (а.с. 4);

- копією постанови серії БАД №077107 від 04.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.5);

- довідкою про надання інформації щодо відсутності фактів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року та про наявність у нього посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 23.07.2022 категорії «С» (а.с.6);

- відеозаписами із нагрудних камер поліцейських та встановленого на службовому авто відеореєстраторі, здійсненим згідно зі ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», які безсумнівно підтверджують обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зупинку автомобіля т/з BMW 520i н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 через несправність задніх габаритних вогнів, встановлення особи водія, виявлення працівниками патрульної поліції у останнього ознак алкогольного сп`яніння, які стали підставою для початку процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння; свідому відмову ОСОБА_1 на місці зупинки т/з від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так в закладі охорони здоров`я; складання адмінматеріалів (а.с. 7-8).

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5.ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Що стосується доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації про свідків, свідки не залучались, то апеляційний суд їх вважати обґрунтованими не може, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП після прийняття Закону України № 1231-IX від 16 лютого 2021 року зазнала змін і відповідно до неї огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки всі дії з приводу відмови ОСОБА_1 були зафіксовані на відеозапис, який був долучений до справи та містить фіксацію усієї процедури, а тому наявність 2 свідків у цьому разі є не обов`язковою, у зв`язку з чим це не впливає на допустимість самого протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо тверджень апелянта про те, що оформлення інспектором протоколу було не на місці зупинки автомобіля, а за робочим місцем несення служби поліцейським, то їх апеляційний суд визнає надуманими, оскільки вони спростовуються дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відбувалось на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи апелянта про те, що оскаржуваний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч.2 ст.254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, апеляційний суд вважає надуманими, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису, долученого до матеріалів справи, його було складено 04 червня 2023 року.

Щодо доводів апелянта про те, що протокол містить невірно зазначену суть адміністративного правопорушення, оскільки його дії кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР, однак з протоколу та акту огляду на стан сп`яніння вбачається порушення вимог п.2.9а ПДР, то їх апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 046935 від 04.06.2023 року, за своїм змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, зокрема, містить дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння); нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; відмову від надання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо доводів апелянта про те, що огляд на стан сп`яніння нібито пропонувалось провести поліцейськими спеціальним технічним засобом «Drager Alcotest 6810», який не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду на стан сп`яніння, то апеляційний суд визнає їх безпідставними, оскільки перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки. Газоаналізатор Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких належить і Drager Alcotest 6810, включений до вказаного переліку.

Так, Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Ч.1 ст. 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Отже, вказаним Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Крім того, відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України N 45 від 18.01.2018 на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів "Газоаналізатори Alcotest Drager N 6810", які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Таким чином, оскільки газоаналізатор Drager "Alcotest 6810" був введений у експлуатацію протягом часу дії Свідоцтва про державну реєстрацію N 7261/2007 від 10.02.2010, його використання є можливим за умов дотримання умов експлуатації та технічного обслуговування.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги особи, який притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.