Провадження № 3/127/7235/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2023 о 00.02 по вул. Л. Ратушної в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав і суду пояснив, що він автомобілем не керував, а був вдома в бані, де вживав алкоголь з військовими. Один з військових попросив машину, щоб поїхати за дівчиною. Він надав автомобіль. Через деякий час військовий повернувся, зібрався з хлопцями та пішов. Він вийшов на вулицю і побачив в автомобілі дівчину. Через деякий час приїхали працівники поліції. Він відмовився від огляду, оскільки не керував автомобілем.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що влітку, дату вона не пам`ятає, вона вийшла на вулицю і почула гул машин. На вулиці вона побачила автомобіль ОСОБА_3 , з якого вийшов невідомий їй чоловік, який пішов у двір до ОСОБА_4 залишилась в автомобілі. Коли вона вийшла на вулицю вдруге, вже була поліція. ОСОБА_5 сидів в автомобілі з дівчиною.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що дату він не пам`ятає, він йшов із заправки і біля його будинку їхав автомобіль, назустріч якому рухався інший автомобіль. З метою попередження зіткнення автомобіль ОСОБА_3 різко змінив напрямок руху та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем. З автомобіля ОСОБА_3 вийшов невідомий йому чоловік, подивився на пошкодження, сів у автомобіль і поїхав далі. З цим чоловіком в салоні була ще незнайома йому дівчина.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Після надходження до суду матеріалів з останніми ознайомився захисник Волкова В.В., який у подальшому приймав участь у судовому засіданні, в якому ОСОБА_1 надав свої пояснення щодо обставин, які є предметом судового дослідження. За клопотанням захисника Волкова В.В. суд викликав у судове засідання свідків, які були допитані й показання яких судом наведені вище. Однак на час явки свідків захисник Волкова В.В. в судове засідання не з`явився, при цьому ОСОБА_1 повідомив суду, що бажає подальший розгляд справи здійснювати без захисника. З огляду на викладене, суд, зважаючи на ту обставину, що участь захисника у цій категорії справ не обов`язкова, продовжив судовий розгляд за відсутності захисника Волкова В.В.

Згідно зі статтею 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту речення першого частини першої статті 251 КпАП випливає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому реченням другим частини першої статті 251 КпАП визначено, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З диспозиції статті 130 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто зазначеною правовою нормою встановлено альтернативні склади правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає за доцільне зауважити, що пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) визначені ознаки алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Такими ознаками, як слідує з наведеної Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З наданих суду матеріалів випливає, що 31.08.2023 о 00.02 по вул. Л. Ратушної в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння передбачені пунктом 3 розділу І Інструкції як підстава для направлення водія транспортного засобу для проходження огляду на стан сп`яніння.

На підтвердження зазначеної обставини до протоколу про адміністративне правопорушення надані направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Направлення), рапорт поліцейського (далі Рапорт) та диск із записами з нагрудних камер поліцейських (далі Запис), копії протоколів про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 122-4, 124 КпАП.

З оглянутого в судовому засіданні Запису випливає, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому із запису випливає, що ОСОБА_1 перебував у автомобілі. Суд вважає слушними твердження ОСОБА_1 у частині того, що на час приходу працівників поліції автомобіль, у якому він знаходився, перебував у нерухомому стані. Однак з оглянутого в судовому засіданні Запису випливає, що працівники поліції шукали автомобіль, який був причетний до дорожньо-транспортної пригоди та залишив місце події, за слідами мастила, яке витекло з пошкодженого двигуна автомобіля, в якому був виявлений ОСОБА_1 . Допитані за клопотанням ОСОБА_1 свідки у судовому засіданні не повідомили про особу, яка за їх твердженням керувула належним ОСОБА_1 автомобілем. Натомість 13.11.2023 Вінницький міський суд Вінницької області наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене статтями 122-4 та 124 КпАП, у виді 2 років позбавлення права керування транспортним засобом. Із цієї постанови суду випливає, що в судовому засіданні був доведений факт здійснення керування автомобілем саме ОСОБА_1 . Саме тому твердження ОСОБА_1 в цій частині суд оцінює критично.

Порядок огляду на стан сп`яніння регламентований статтею 266 КпАП. Відомості, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 оспорював дотримання зазначеного порядку суду надані не були. Крім того, з оглянутого судом Запису випливає, що ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкоголю, однак заперечував факт здійснення керування транспортним засобом.

Отже, оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні був підтверджений факт керування ОСОБА_1 31.08.2023 о 00.02 по вул. Л. Ратушної в м. Вінниці автомобілем марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Суд також вище зауважив, що правові підстави для визнання результатів його огляду на стан сп`яніння, за результатами якого складений акт огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, відповідно до приписів частини п`ятої статті 266 КпАП відсутні.

Отже, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за зазначеним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке.

Згідно з наданими суду матеріалами справи ОСОБА_1 до події, яка є предметом судового розгляду, раніше до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху притягнутий не був. Разом з тим, як суд зазначив вище, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП та залишення місця події. При цьому санкцією закону про адміністративну відповідальність, зокрема частиною першою статті 130 КпАП, безальтернативно вставлені такі види стягнення як штраф та позбавлення права керування транспортними засобами. Саме тому суд вважає за доцільне застосування до ОСОБА_1 зазначені стягнення.

Вирішуючи питання щодо обсягу застосованого стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 30 КпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Згідно з частиною третьою статті 30 КпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Зі змісту частини першої статті 317-1 КпАП випливає, що виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

При цьому частиною другою статті 317-1 КпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Разом з тим, суду не надані відомості, які б свідчили про виконання чи невиконання зазначеної вище постанови суду, якою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, тому суд позбавлений можливості визначити точний строк не відбутого ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом. Отже, суд позбавлений можливості визначити остаточне стягнення згідно з приписами частини третьої статті 30 КпАП, тобто шляхом приєднання до призначеного судом стягнення невідбутої частини стягнення за попередніми судовими рішеннями.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 130, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: