Справа № 305/2166/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю захисника-адвоката Кустря М. М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/73/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Кустря М. М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 12.12.2022.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Світловодськ Кіровоградської області, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п?ять тисяч сто) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 140139 від 29.10.2022 та постанови суду від 12.12.2022, вбачається, що ОСОБА_1 28.10.2022 близько 21 год 30 хв, на східній околиці населеного пункту Ділове, у прикордонній смузі, на напрямку прикордонного знаку № 320 (територія Рахівської міської громади Рахівського району Закарпатської області) на відстані близько 5 кілометрів від лінії державного кордону, був виявлений та в подальшому затриманий при спробі незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії, поза пунктами пропуску через державний кордон України. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Кустрьо М. М. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду від 12.12.2022 щодо останнього скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.Зазначає, що справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , як правопорушника, так і без його захисника, з яким до розгляду справи судом, було укладено договір про надання правової допомоги, чим судом було допущено неповноту з`ясування всіх обставин справи, не враховано істотних даних, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на відстані приблизно 5-ть кілометрів до державного кордону, він їхав у рейсовому автобусі «Рахів-Ужгород» до м. Хуст, де його чекала дружина, звідки разом мали їхати до м. Львова, де ОСОБА_1

-2-

перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа і тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На посту прикордонного наряду, при в`їзді в смт Ділове, прикордонниками здійснювалася перевірка пасажирів автобуса і ОСОБА_1 висадили з рейсового автобуса та затримали, запідозривши в тому, що він мав наміри незаконно перетнути кордон з України до Румунії і до такого припущення прикордонники дійшли лише на тій підставі, що у ОСОБА_1 були при собі гроші, в тому числі 900 євро та документи, доказів про наявність будь-яких інших ознак чи дій ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Разом з тим вказує на те, що ОСОБА_1 про те, де саме знаходиться кордон між Україною та Румунією, не знав, так як ніколи раніше в Закарпатській області не був. Пояснення ОСОБА_1 надав прикордонникам при затриманні, однак такі в матеріалах справи відсутні. Вважає, що наявний у матеріалах справи протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 28.10.2022, який складено 29.10.2022, звільнено його 31.10.2022, протягом цих трьох діб не було перешкод доставити останнього до районного суду для розгляду протоколу, при звільненні йому було виписано повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 03.11.2022, а протокол скеровано до суду 01.11.2022, тобто умисно створено перешкоди, щоб ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні на розгляді справи, чим явно порушено його право на захист та право на доступ до правосуддя та на справедливий розгляд справи судом. За таких обставин вважає, що висновки суду першої інстанції та дані протоколу про адміністративне правопорушення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Оскільки матеріали справи не містять жодних доказів про спробу ОСОБА_1 незаконно перетнути державний кордон з України до Румунії поза пунктом пропуску, а є лише припущенням військовослужбовця прикордонної служби ОСОБА_3 , яким і складено протокол, тому на думку сторони захисту, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Крім того, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 12.12.2022 з посиланням на те, що в судовому засіданні суду першої інстанції присутніми ні він, ні ОСОБА_1 не були, копію оскаржуваної постанови захисником отримано вже тоді, як вона набула законної сили, а ОСОБА_1 взагалі її не отримав, суд не повідомляв про дату судового засідання, а також з тривалими відключеннями електроенергії не працює інтернет, за допомогою якого можливо б було довідатися про розгляд справи в суді, а тому вважає, що з метою доступу до правосуддя, ухвалення справедливого та законного судового рішення є підстави для поновлення строку на оскарження постанови Рахівського районного суду від 12.12.2022.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився. Останній рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував, до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись

-3-

як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того, апеляційний суд враховує думку захисника, який не заперечував про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 , який обізнаний про день, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення захисника-адвоката Кустря М. М., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги та клопотання, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Кустрьо М. М. не були присутніми в судовому засіданні під час розгляду справи, інших доказів, ніж ті, які зазначені в апеляційній скарзі, щодо отримання постанови судді від 12.12.2022, в матеріалах справи відсутні.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист, доводи захисника Кустря М. М. щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість та незаконність судового рішення апеляційний суд відхиляє з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, за спробу незаконного перетину державного кордону України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 140139 від 29.10.2022 вбачається, що ОСОБА_1 28.10.2022 близько 21 год 30 хв, на східній околиці населеного пункту Ділове, у прикордонній смузі, на напрямку прикордонного знаку № 320 (територія Рахівської міської громади Рахівського району Закарпатської області), на відстані близько 5 кілометрів від лінії державного кордону, був виявлений та

-4-

подальшому затриманий при спробі незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії, поза пунктами пропуску через державний кордон України. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 140139 від 29.10.2022, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у ньому даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; письмовим поясненням працівника прикордонної служби, який перебуває у розпорядженні командира НОМЕР_1 прикордонного загону ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_3 від 28.10.2022, у якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення; протоколом про адміністративне затримання від 28.10.2022; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 28.10.2022.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України від 04.11.1991, та його винуватість у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП настає у випадку перетинання або спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 28.10.2022 о 21 год 30 хв, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон України в напрямку 320 прикордонного знаку (територія Рахівської міської громади Рахівського району Закарпатської області), внаслідок чого був виявлений та затриманий прикордонниками на відстані п`ять кілометрів від лінії державного кордону.

Заперечення захисником ОСОБА_1 - адвокатом Кустрьом М. М. вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, не спростовує правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 перебував на території України на значній відстані (5-ть кілометрів) до державного кордону, у зв`язку із чим твердження працівників прикордонної служби про здійснення з його боку дій з метою перетину кордону чи здійснення такої спроби є надуманими, на переконання апеляційного суду є необґрунтованими, оскільки під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено жодних даних, які би давали підстави вважати, що молодший сержант НОМЕР_1 прикордонного загону імені Героїв Карпатської Січі відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) ОСОБА_3 був упередженим при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за

-5-

ознаками передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилався захисник Кустрьо М. М.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, щомолодший сержант ІНФОРМАЦІЯ_4 відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) ОСОБА_3 діяв у межах наданих йому повноважень.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено що ОСОБА_1 , дії працівників прикордонної служби щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не скеровував.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 їхав у рейсовому автобусі «Рахів-Ужгород» до міста Хуст, де його чекала дружина, звідки разом мали їхати до м. Львова, де ОСОБА_1 перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа і тимчасово проживає за адресою АДРЕСА_1 , тобто наміру перетинати кордон не мав, апеляційний суд також оцінює, як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки вони спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, повно та всебічно досліджених районним судом, і доказів на спростування висновків суду першої інстанції, стороною захисту апеляційному суду не надано, тому такі відхиляються.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Кустря М. М., оскільки вони не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови. Окрім того, вказану обставину апеляційний суд взяв до уваги як підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Щодо тверджень захисника про те, що 28.10.2022 ОСОБА_1 був затриманий, протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 складений 29.10.2022 та звільнений 31.10.2022, і протягом цих трьох діб не було перешкод доставити останнього до районного суду для розгляду протоколу, а протокол скеровано до суду 01.11.2022, тобто умисно створено перешкоди, щоб ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні на розгляді справи, чим явно порушено його право на захист та право на доступ до правосуддя та на справедливий розгляд справи судом, то апеляційний суд зазначає наступне.

Твердження сторони захисту про порушення терміну затримання ОСОБА_1 апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Застосування заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення регламентовано положеннями Глави 20 КУпАП.

Відповідно до приписів ст. 263 КУпАП, адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може тривати не більш як три години.

Разом з тим, осіб, які незаконно перетнули або зробили спробу незаконно перетнути державний кордон України, порушили порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзду з них, порушили прикордонний режим, режим у пунктах пропуску через державний кордон України або режимні правила у контрольних пунктах в`їзду-виїзду, правила використання об`єктів тваринного світу в межах прикордонної смуги та контрольованого прикордонного району, у територіальному морі, внутрішніх водах та виключній

-6-

(морській) економічній зоні України, вчинили злісну непокору законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця чи працівника Державної прикордонної служби України або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а також іноземців та осіб без громадянства, які не виконали рішення про заборону в`їзду в Україну, порушили правила перебування в Україні або транзитного проїзду через територію України, може бути затримано на строк до трьох годин для складення протоколу, а в необхідних випадках для встановлення особи та/або з`ясування обставин правопорушення - до трьох діб.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне затримання, ОСОБА_1 був затриманий 28.10.2022 о 21 год 30 хв та звільнений 31.10.2022 о 12 год 45 хв, тобто в межах трьох діб, встановлених ч. 2 ст. 263 КУпАП, у зв`язку з чим жодних порушень вимог закону при затриманні ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено.

Крім того, у матеріалах справи немає відомостей про те, що ОСОБА_1 чи його захисник оскаржували у встановленому ст. 267 КУпАП порядку у вищестоящий орган, чи до вищестоящої посадової особи, застосований відносно ОСОБА_1 захід забезпечення у справі про адміністративне правопорушення.

Що стосується доводів захисника про порушення органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, строку надіслання його на розгляд до суду першої інстанції, то такі апеляційним судом відхиляються, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 257 КУпАП, протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Зі змісту вказаної норми слідує, що жодних застережень щодо строків направлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, вимоги ст. 257 цього Кодексу не містять.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що працівниками прикордонної служби не було допущено порушення права ОСОБА_1 на захист, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що в ході розгляду справи суд першої інстанції дав невірну оцінку наявним у справі доказам, внаслідок чого постановив незаконне рішення, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, що в свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати, що вказані доводи спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що в апеляційній скарзі захисник-адвокат Кустрьо М. М. не посилалася на конкретні докази та обставини, які б підтверджували вказані факти та спростовували б висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Таким чином, докази покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, визнаються належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.

-7-

Висновки суду першої інстанції відповідають зібраним у справі доказам, яким суддею надана належна оцінка, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції належним чином врахував вимоги ст. 33 КУпАП, характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, і прийшов до вірного висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке на думку апеляційного суду, сприятиме вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, тобто відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника-адвоката Кустря М. М. не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана захисником ОСОБА_1 адвокатом Кустрьом М. М. апеляційна скарга без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів чи виклику свідків, не заявлялось, що ОСОБА_1 не з`явившись на розгляд справи, позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Кустря М. М. задовольнити, поновити захиснику-адвокату Кустрю М. М. строк на апеляційне оскарження постанови судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 12.12.2022.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Кустря М. М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 12.12.2022, щодо ОСОБА_4 , - без змін.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя