Справа № 464/1092/23 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 33/811/811/23 Доповідач в 2-й інстанції: Гончарук Л.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката Іванова Олега Олександровича на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 19 травня 2023 року,

встановив:

цієї постановою, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови, у провадженні суду знаходиться дана справа. Приписами ст. 38 КУАП установлено наступне: якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

На вказану постанову представник потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвокат Іванов О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 19 травня 2023 року, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обгрунтування вказує, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є незаконною, та необґрунтованою.

Наголошує, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується наявними у справі доказами. У судовому засіданні суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнав свою вину.

Вказує, що вчинення ОСОБА_1 насильства підтвердили також допитані в судовому засіданні свідки: директор школи та класний керівник дітей.

У поданих запереченнях ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу на те, що само по собі, зокрема нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, причинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Стверджує, що з наданого протоколу серії ВАВ № 781392 вбачається, що в ході складання протоколу можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілій встановлена не була, тобто не розкрито суті скоєного адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Наголошує, що обставини, викладені у протоколі ВАВ № 781392 від 24.02.2023 про адміністративне правопорушення, у зазначену дату, час і місце, нічим, крім пояснень, а пояснення зазначених осіб не містять даних про суспільно небезпечні наслідки, що є елементом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення. При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, в якому рівень небезпеки відносно дочки та сина оцінено як такий, що не складає ризику, а також письмовому поясненні яке надавалося в правоохоронні органи, при цьому нецензурною лайкою не висловлювався.

14 червня 2023 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання представника адвоката Іванова О.О. про розгляд справи у відсутності учасників, який зазначив, що не може прибути на час розгляду справи судом, у зв`язку із зайнятістю у судовому засіданні Пустомитівського районного суду Львівської області з розгляду кримінальної справи, де він є представником потерпілої, відтак просить розглядати таку без його участі та без участі потерпілих, законного представника.

У судовому засідання апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у скоєні адміністративного правопорушення заперечив, надав пояснення, що жодного психологічного насильства не вчиняв, та вказав, що в протоколі про адміністративне правопорушення не викладена об`єктивна сторона правопорушення, жодних доказів судом не оцінено, сам протокол не може бути доказом вини.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , який заперечив проти апеляційних вимог, та не заперечив про розгляд такої у відсутності його захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм, та положень ст.ст. 245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Окрім цього, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП.

Відтак, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи судом першої інстанції не дотримано вищенаведених вимог закону, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, місцевим судом взагалі не були досліджені докази, які містяться у матеріалах справи.

Разом з цим, згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як зазначено судом в постанові, з протоколу вбачається, що адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вчинено 09.02.2023, що не є триваючим. Відтак, на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення. Норма закону не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Поряд з цим, слід зазначити, що закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою підставою, відтак суддя зобов`язаний з`ясувати передбачені ст. 280 КУпАП обставини, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, та навести у постанові виклад установлених під час розгляду справи обставин.

Наведене, на думку апеляційного суду, свідчить про те, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, тим самим позбавивши апеляційний суд можливості дати оцінку доводам, наведеним у апеляційній скарзі та у запереченнях.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, під час якого необхідно усунути зазначені порушення та постановити законне, обґрунтоване та належним чином мотивоване рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката Іванова Олега Олександровича - задоволити частково.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 19 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 скасувати та направити матеріали справи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук