П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

помічник гранатометника 1 ввзводу 4 роти 3 батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 , який

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

02.12.2023 о 19.00 год. перебуваючи на ППД 1 взводу 4 роти 3 батальйону в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 помічник гранатометника 1 взводу 4 роти 3 батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 при виконанні службових обов`язків знаходився у стані наркотичного сп`яніння в умовах особливого періоду військового стану, чим грубо порушив вимоги ст. 4 дисциплінарного статуту та ст. 11, 13, 128,241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, відповідальність за які відповідальність передбачено ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні 18.12.2023 ОСОБА_1 свою вину за ч.3 ст. 172-20 КУпАП заперечив, подав письмові пояснення, в яких серед іншого зазначив що події, що відбулись 02.12.2023 року свідчать про те, що він вийшовши з емоційної рівноваги, міг здатись надто імпульсивним та цим наштовхнув когось з колективу на думку, що може перебувати у стані алкогольного сп?яніння. Командиром взводу ОСОБА_2 було прийняте рішення доставити його на освідування з метою виявлення стану алкогольного сп?яніння до медичного закладу. Провівши тест на вміст у сечі алкоголю та отримавши негативний результат, капітан ОСОБА_3 попросив провести також тест на наявність наркотичних та психотропних речовин у сечі, хоча жодних підстав чи ознак у його поведінці не було. Даний тест показав позитивний результат на наявність канабісу, про що свідчить висновок №2320 від 02.12.2023 р., хоча він вживав даний наркотичний засіб більше місяця до цих подій, коли не перебував за виконанням службових обов?язків. Також, просив взяти до уваги те, що у Протоколі Т0950 № 436-2023 від 02.12.2023 р. не вказано жодної ознаки наркотичного сп?яніння. Зазначив, що до своїх військових обов?язків завжди відносився з високою відповідальністю та якісною підготовкою. Щодо наявності у сечі наркотичних речовин, а саме канабісу згідно медичної літератури наркотичний засіб можна виявити через кілька місяців після вживання, так й протягом періоду до 1 року. Проте визначення кількісного визначення не проводилось, вмісту наркотичного засобу, його перевищення від порогового рівня та виду наркотичного засобу, має суттєве значення для встановлення стану наркотичного сп?яніння саме в день події. Натомість, було проведено тест, який вказував лише наявність чи відсутність таких речовин у сечі, метод тестування у Висновку не вказаний. Посилається на Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 336/9925/23, в якій було інтерпретовано наступне: «Встановлення факту вживання наркотичних засобів та наявність їх залишків в організмі людини не вказують на те, що особа перебувала саме у стані наркотичного сп?яніння, а підтверджують лише те, що зазначена особа за невизначений час раніше вживала наркотичні засоби». Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.04.2019 р. у справі № 235/958/19 було встановлено, що «у зв?язку з відсутністю як діагностичних критеріїв гострої інтоксикації канабіноїдами, та й відсутністю визначення кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, виду наркотичного засобу при лабораторному дослідженні сечі ОСОБА_ 1, що є базовим критерієм встановлення як самого факту, так і ступеню сп?яніння ОСОБА 1, то відсутні докази керування ОСОБА_1 30.01.2019 р. транспортним засобом у стані наркотичного сп?яніння». Вищезазначене свідчить про те, що наявність залишків в організмі наркотичних речовин та відсутність ознак наркотичного сп?яніння доводить факт його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, визначеного Протоколом Т0950 № 436-2023 від 02.12.2023.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі приходжу до наступних висновків.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. А також за участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Згідно ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому Указом Президента України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено та триває на час розгляду справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія Т0950 №436-2023 про військове адміністративне правопорушення від 02.12.2023 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, підписаний особою відносно якої складено, де в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено: «Вживав будучи у відпустці». Крім того, факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підписи яких містяться у вказаному протоколі;

-рапортом командира 4 роти 3 батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 02.12.2023;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2320 від 02.12.2023, в якому міститься висновок огляду, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного (канабіоїди) сп`яніння, підписаний лікарем та обстежуваною особою;

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 02.12.2023, в яких останні підтвердили, що солдат ОСОБА_1 02.12.2023 перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Також, до протоколу додано копію військового квитка ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 та копії витягів з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №4 від 11.03.2022, №55 від 01.05.2022, №260 від 17.09.2023, №286 від 13.10.2023, №339 від 05.12.2023 щодо призначень ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи не встановлено яких-небудь даних, які б давали підстави вважати, що начальник відділення був упередженим при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст. 254, 256 КУпАП, та є належним та допустимим доказом. Істотних порушень при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП не встановлено.

Також не встановлено яких-небудь даних і про те, що в лікаря нарколога, який проводив огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння та склав висновок про його перебування у стані наркотичного сп`яніння, були підстави для фальсифікації вищевказаних документів щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови у перебуванні у такому стані, у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.

Наведені вище докази, досліджені судом, в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому приходжу до переконання, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

Щодо пояснень ОСОБА_1 , що він 02.12.2023 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, то такі не підтверджені жодними доказами та суперечать дослідженим доказам та висновку лікаря, у якому чітко зазначено, про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Відтак, пояснення ОСОБА_1 розцінюються суддею, як такі, що мають на меті уникнення відповідальності.

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням даних про особу правопорушника, який є військовослужбовцем, згідно наданої копії службової характеристики від 15.11.2022 р. характеризується позитивно, в сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, ухвалюючи дане судове рішення, суд керується також ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України" (п.58) суд наголошує, що відповідно до принципу належного здійснення правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ч.3 ст.172-20, ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило