КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/1311/2023 Постанова винесена суддею Трубніковим А.В.
Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю захисника Левадного О.О., який діє в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрито.

Також цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою суду, 07 жовтня 2022 року о 23 год. по вул. О. Теліги, 15 у м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz GLE 250», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер» та проведення огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Крім того, 07 жовтня 2022 року о 23 год. по вул. О. Теліги, 13 (навпроти) у м. Києві ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz GLE 250», державний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бетонне огородження проїзних частин, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, суд, врахувавши, що станом на момент розгляду справи сплинув передбачений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрив провадження у справі в цій частині на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить її скасувати в цій частині та закрити провадження по справі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції неправильно дійшов висновку про наявність його вини, оскільки, як вбачається з відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, він відмовився лише від проходження огляду на виявлення алкогольного сп`яніння на місці ДТП за допомогою приладу «Драгер», але мав бажання пройти освідування на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, зі здачею виключно крові.

При цьому звертає увагу, що причина відмови була на підставі того, що він не був водієм за кермом автомобіля, що йому належить, що також підтверджується відеозаписом із нагрудної камери.

Крім того, з відеозапису вбачається, що йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, проте, в порушення вимог п. 8 розділу II Інструкції, відповідне направлення для нього не видавалось. А тому, оскільки в матеріалах справи не міститься акту огляду та направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, то не має підстав вважати, що в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, навпаки, є докази того, що зі сторони поліцейських було порушено його права.

Разом з тим, зазначає, що після того, як йому було запропоновано поїхати разом із поліцейськими до спеціально відведеного закладу охорони здоров`я та пройти тест на стан сп`яніння шляхом здачі крові, на що він погодився, то лікарем в закладі охорони здоров`я йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а за його вимогою надати змогу пройти освідування на стан сп`яніння шляхом здачі крові, лікарем йому було відмовлено, що підтверджується відеозаписом із нагрудної камери, у зв`язку чим лікарем закладу охорони здоров`я не були дотримані вимоги розділу III п. 12 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім того, зазначає, що із відеозапису дійсно можна впевнитися, що він перебував у своєму автомобілі та став учасником ДТП, яка сталася, але аж ніяк це не підтверджує факту керування ним транспортним засобом, оскільки за кермом даного автомобіля в той момент був драйвер, який до приїзду поліцейських поїхав.

При цьому ним було повідомлено працівників поліції, що він не є водієм автомобіля, а замість нього за кермом був драйвер, і поліцейські мали можливість отримати відео з камер «Безпечне місто», де могли б бути зафіксовані обставини події, але такого відеозапису не долучено до матеріалів справи.

Крім того, суд вважає, що його провину підтверджує свідок - водій автомобіля КІА, який вказує, що саме він ( ОСОБА_1 ) перебував за кермом автомобіля. Проте, оскільки правил при оформленні протоколу із залученням свідка та фіксуванні отриманих доказів дотримано не було, вони вважаються недопустимими та такими, що не підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Також доказом можуть бути пояснення свідка у судовому засіданні, але таких дій вчинено не було, що підтверджує відсутність доказів у вчиненні адміністративного правопорушення.

Звертає увагу й на те, що, згідно відео, колеги поліцейського зазначили, що деякі ознаки стану алкогольного сп`яніння, які були вказані поліцейським, не є дійсними, а отже, вказують про відсутність складу правопорушення через відсутність ознак алкогольного сп`яніння, що є головною підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції йому не було роз`яснено прав, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, чим було порушено його права як особи, щодо якої здійснюється затримання.

Таким чином, вважає, що в матеріалах справи не міститься жодних доказів щодо неправомірності дій з його сторони.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника Левадного О.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявнийсклад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Зокрема, висновки про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції зробив на підставі: протоколу про адміністративне правопорушення від 07 жовтня 2022 року, за яким: 07 жовтня 2022 року о 23 год. по вул. О. Теліги, 13 (навпроти) у м. Києві ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz GLE 250», державний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бетонне огородження проїзних частин, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України, схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснень ОСОБА_1 та відеозапису з нагрудної відеокамери.

Разом з тим, суд, врахувавши, що станом на момент розгляду справи сплинув передбачений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрив провадження у справі в цій частині на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

При цьому постанова суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закриття провадження у справі в цій частині на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП ОСОБА_1 не оскаржується, а тому апеляційним судом, у відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, не перевіряється.

Також, всупереч тверджень апелянта, судом першої інстанції були дотримані вимоги закону і при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААд №376234 та відеозаписі нагрудної камери, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , 07 жовтня 2022 року о 23 год. по вул. О. Теліги, 15 у м. Києві, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz GLE 250», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, та від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку - на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер», а також проходження огляду і у медичному закладі, відмовився.

Зазначені докази є належними і допустимими, оскільки отримані у відповідності до вимог чинного законодавства, зафіксовані у належній процесуальній формі і узгоджуються між собою.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу того, що за кермом його автомобіля був драйвер, який поїхав до приїзду працівників поліції, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 жовтня 2022 року, який складено щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, 07 жовтня 2022 року о 23 год. по вул. О. Теліги, 13 (навпроти) у м. Києві ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz GLE 250», державний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бетонне огородження проїзних частин, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України.

Згідно ж протоколу про адміністративне правопорушення від 08 жовтня 2022 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , 07 жовтня 2022 року о 23 год. по вул. О. Теліги, 15 у м. Києві, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz GLE 250», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер» та проведення огляду у медичному закладі відмовився, порушивши вимоги п. 2.5 ПДР України.

Вказані протоколи складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП,підписано відповідною посадовою особою та ОСОБА_1 , зауважень чи заперечень не містять.

Також в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що рухався по вул. О.Теліги, в`їхав в огорожу, був неуважний.

Крім того, і на відеозаписі з нагрудної відеокамери працівників поліції, який був переглянутий і під час апеляційного розгляду, чоловік (водій автомобіля КІА) вказує, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу «Mercedes-Benz GLE 250».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що пояснення свідка не можуть бути прийняті судом до уваги з тих підстав, що при оформленні протоколу та отриманні доказів даний свідок не залучався, не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції не надавалася оцінка поясненням водія автомобіля "КІА", як окремому доказу, а лише в контексті дослідження такого доказу, як відеозапис нагрудної камери, на якому зафіксовано в тому числі і пояснення вказаного водія автомобіля "КІА".

Поряд з цим слід також зауважити, що ОСОБА_1 не оскаржує постанову суду першої інстанції в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, сукупність наведених доказів спростовує доводи ОСОБА_1 , що за кермом його автомобіля був драйвер, та поза розумним сумнівом свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційним судом не приймаються до уваги посилання ОСОБА_1 , що для повного з`ясування обставин справи поліцейські мали отримати відео з камери «Безпечне місто», а суд першої інстанції - допитати свідків, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо належних і допустимих доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу вище зазначеного адміністративного правопорушення.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і посилання апелянта на порушення працівниками поліції та закладу охорони здоров`я порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У відповідності ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейський з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифру показника більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції, уразі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

При цьому п.п. 12, 13 вказаної Інструкції відповідно передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

З наведеного слідує, що для проведення лабораторного дослідження на визначення алкогольного сп`яніння кров використовується лише у разі коли неможливо взяти інші зразки біологічного дослідження.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейських, ОСОБА_1 повідомив поліцейського, що вживав алкогольні напої і перебуває в стані алкогольного сп`яніння, однак відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та погоджується проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду у лікаря. В закладі охорони здоров`я лікарем роз`яснюється ОСОБА_1 порядок проведення освідування, від якого ОСОБА_1 відмовляється.

При цьому, як слідує з вказаного відеозапису, перебуваючи в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 не наполягав на проведенні освідування на стан алкогольного сп`яніння виключно шляхом здачі крові.

Також не ґрунтується на вимогах закону та не спростовує висновку суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутність у матеріалах справи відповідного направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що деякі ознаки стану алкогольного сп`яніння, які були вказані поліцейським, не є дійсними, то вони не спростовують правильність висновків суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що було порушено права ОСОБА_1 , оскільки йому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було роз`яснено його прав, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, то вони є безпідставними і надуманими, оскільки зі змісту складеного протоколу слідує, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, про що ним особисто проставлено у протоколі підпис.

За викладеним, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, і такий висновок відповідає фактичним обставинам події та підтверджується доказами, представленими в матеріалах справи.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, тазакрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.