Справа №751/8928/23
Провадження №3/751/3307/23
ПОСТАНОВА

19 грудня 2023 р. місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Лібстер А. С., за участі секретаря Курган В. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця (відповідно до протоколу), проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 520194, 07.10.2023, о 21 год. 50 хв., у м. Чернігові по вул. Ціолковського, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в лікарні у лікаря-нарколога відмовився.

У судові засідання 28.11.2023 та 19.12.2023 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, судовими повістками, на адресу, зазначену у протоколі, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи завдання провадження в справі про адміністративне правопорушення, правові висновки ЄСПЛ щодо пріоритету публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе та необхідне провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши зміст протоколу та долучені матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків:

Водія ОСОБА_1 , відповідно до відеозаписів з відеореєстратора службового транспортного засобу та боді камер поліцейських, було зупинено під час керування транспортним засобом ВАЗ 2109 НОМЕР_1 у зазначений в протоколі час. Працівники поліції, виходячи з службового транспортного засобу, вголос зазначають, «це те, що треба 2.5 ПДР» та не повідомляють водію ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу, після чого поліцейський, якому вже відомо про раніше складені відносно водія протоколи за ст.130 КУпАП з бази даних, без візуального огляду повідомляє водію про ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: блідість обличчя та звужені зіниці ока, без зазначення ознаки тремтіння пальців рук (як зазначено в протоколі). Водій ОСОБА_1 повідомляє про невживання наркотичних засобів, погоджується пройти огляд в медичному закладі, проте не розуміє куди подіти дружину з дитиною, які знаходяться в транспортному засобі. Працівники поліції, продовжуючи провокативні дії відносно ОСОБА_1 , знову запропонували без встановлення наявних ознак наркотичного сп`яніння проїхати до медичного закладу, на що водій відмовився, що констатується судом як завідомо безпідставна вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Враховуючи відповідні дії поліцейських, суд дійшов висновку, що процедура огляду на стан сп`яніння, передбачена ст. 266 КУпАП, поліцейським порушена, а тому в силу даної статті, підстави для такого огляду є недійсними.

Крім того, в протоколі не зазначені кваліфікуючи ознаки ч.3 ст. 130 КУпАП, щодо повторності скоєного правопорушення двічі протягом року, та відсутні посилання в протоколі на відповідні рішення суду.

Відповідно до положень КУпАП суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не повноважний виходити за його межі, при цьому протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України.

Дії співробітників поліції були спрямовані не на усунення та припинення в майбутньому адміністративного правопорушення, як того вимагають норми Закону України «Про Національну поліцію», а на складання протоколу про адміністративне правопорушення за будь-яких обставин.

Отже, з урахуванням досліджених доказів, суд встановив, що докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані за рахунок впливу на нього працівниками поліції, а зміст протоколу не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки викладення фактичних обставин правопорушення суперечить його кваліфікації.

Згідно з приписами ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом. Суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 247, 251, 252, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя А. С. Лібстер