ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13 грудня 2023 рокуСправа №: 695/3724/23
Номер провадження 3/695/2479/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В. за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Сизько Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №52513552 від 14.09.2023 року встановлено, що гр. ОСОБА_1 на виклик державного виконавця 14.09.2023 з`явився, згідно довідки-розрахунку станом заборгованість зі сплати аліментів становить 86703,55 грн., що перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП України, а саме несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

У судове засідання ОСОБА_1 не з"явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за допомогою смс-повідомлень, про що в матеріалах справи мається довідки про їх доставлення.

Згідно ст.268 КупАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, судом вживались всі можливі, належні та необхідні заходи для повідомлення ОСОБА_1 про день, місце і час розгляду справи.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України" (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні про місце і час розгляду справи, судом були вжиті всі необхідні та можливі заходи щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , враховуючи вимоги ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ст. 130 КУпАП, а також з урахуванням принципу судочинства, зазначеного в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 забезпечено право на захист шляхом участі адвоката у розгляді даної справи з метою захисту його інтересів під час судового розгляду справи.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Сизько Д.Б. просив здійснити перерахунок розміру заборгованості з часу припинення батьківських обов`язків ОСОБА_1 відносно свого сина, якого усиновили в 2021 році, та в разі, якщо вона не перевищує суму платежів за 6 місяців, то закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення.

У судовому засіданні державний виконавець Панченко Є.О. пояснила, що ОСОБА_1 був повідомлений про заборгованість зі сплати аліментів та викликаний нею для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 ч.1 КУпАП. У виконавчому провадженні жодних документів про усиновлення дитини, на утримання якої з ОСОБА_1 стягнуті аліменти, не має.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 183-1 КУпАП кваліфіковані вірно, та вина його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді на підставі зібраних та досліджених по справі доказів, а саме:

- протоколу про адміністративне правопорушення №52513552 від 14.09.2023 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, згідно якого гр. ОСОБА_1 на виклик державного виконавця 14.09.2023 з`явився, згідно довідки-розрахунку станом заборгованість зі сплати аліментів становить 86703,55 грн., що перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців. ОСОБА_1 при складанні державним виконавцем протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 ч.1 КУпАП був присутнім. При цьому зауважень або заперечень на цей протокол та дії державного виконавця ОСОБА_1 в протоколі не вказав, натомість в поясненнях зазначив, що не сплачував аліменти " у зв"язку з важким становищем у країні та відсутністю офіційної роботи, а також оскільки у нього на утриманні ще двоє дітей" та поставив свій підпис. Відтак, з урахуванням викладеного, суд приймає протокол про адміністративне правопорушення як належний і допустимий доказ;

- розрахунком заборгованості зі сплати аліментів боржником ОСОБА_1 станом на вересень 2023 року в сумі 86 703,55 грн.;

- копією виконавчого листа Чигиринського районного суду Черкаської області № 2/2321/477/12 від 10.12.2012 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 ;

- копією постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП НОМЕР_2 від 04.10.2016;

- копією виклику державного виконавця №36347 від 08.08.2023;

- копією повідомлення про вручення рекомендованого листа ОСОБА_1 10.08.2023;

- актом державного виконавця від 14.09.2023 року про те, що боржник ОСОБА_1 для складання протоколу 17.08.2023 не з`явився, а з`явився 14.09.2023.

Будь-яких даних, які б спростовували вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, що підтверджується вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Крім того, суд не бере до уваги надані у судовому засіданні пояснення захисника, оскільки вони повністю спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими під час судового розгляду зазначеними матеріалами справи, та не доведені у судовому засіданні жодним документальним доказом.

Отже, доводи, зазначені під час розгляду даної справи з боку захисту, не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП та не дають підстав для закриття провадження у справі з підстав, наведених захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та вина його доведена встановленими судом доказами «поза розумним сумнівом».

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими у судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам вчинення правопорушення.

При накладенні стягнення, суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що згідно ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суддя вважає за доцільне застосувати до порушника адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, у вигляді суспільно корисних робіт.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2023 року складає 536,80 грн.

Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано, а відтак, з нього належить стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Керуючись ст. ст. 7, 9, 23, 40-1, 183-1, 245, 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, п ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

На постанову може бути подана скарга до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Бойко Н.В.