Справа № 185/8022/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Павлоград.

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Тимченко С.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 28.05.2023 року о 08 годині 45 хвилин в с. Малоолександрівка по вул.Вишнева,92, керував автомобілем марки «ВАЗ 21099» д.н. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував свою провину в скоєнні зазначеного правопорушення, та при цьому пояснив, що 28.05.2023 року о 08.45 год. він перебував в с.Малоолександрівка по вул.Вишнева,92, знаходився біля автомобіля «ВАЗ 21099» д.н. НОМЕР_2 , але ним не керував, додав, що виїжджати збирався його знайомий військовослужбовець на його автомобілі . Категорично заперечив факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вислухавши в судовому засіданні особу, яка притягається до адміністративної відповідальності , дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та зіставивши їх між собою та в своїй сукупності суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за таких підстав.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково мають бути зазначені всі дані, передбачені ст. 256 КУпАП, які необхідні для розгляду справи судом.

Проте, при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, працівниками поліції не дотримано положень цієї та інших норм Закону.

Порядок провадження у справах про адміністративні порушення визначається законодавством України про адміністративні правопорушення, Кодексом України про адміністративні правопорушення та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції 06.11.2015 № 1376 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 (надалі - Інструкція).

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Згідно п.4 Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У відповідності до загальних положень «інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», п. 6 зазначених положень передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п.7 тієї ж Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Також, зазначеною Інструкцією, а саме. п 6 та п.12 Розділу II передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків; а у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідності до вимог ст.266 КУпАП, під час проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, на доданому до матеріалів справи відеозаписі не зафіксовано момент руху транспортного засобу або керуванням ним ОСОБА_1 , співробітниками поліції не зафіксовано факт , чи дійсно ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», з досліджених матеріалів адміністративного правопорушення та диску доданому до нього , суд не вбачає підстав , що дійсно ОСОБА_1 керував автомобіля «ВАЗ 21099» д.н. НОМЕР_2 , та перебував в ньому , та виходячи з пояснень наданих в судовому засіданні самого ОСОБА_1 , всі доводи про його не причетність до керування вказаного транспортного засобу тлумачаться на його користь.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАПє керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Так, у своєму рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Окрім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

При цьому , виходячи з матеріалів справи, відсутні свідки які б підтверджували чи спростовували керування ОСОБА_1 транспортним засобом або належного доказу що дійсно ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом .

Окрім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу ,або поруч з ним , яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Як зазначено з відеозапису,поліцейський прийняв рішення фіксувати відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння за допомогою використання спеціальних технічних засобів нагрудного відео-реєстратора.

В той же час, матеріал відеозапису є фрагментарним, на самому відеозаписі, відсутнє оголошення, тобто фіксування, ознак сп`яніння у водія; відсутнє роз`яснення наслідку позиції водія не проходити огляд на стан сп`яніння та через таку позицію наслідку складання протоколу про адміністративне правопорушення заст. 130 КУпАП.

Підставою ж притягнення його до відповідальності на думку працівника поліції, були ознаки алкогольного сп`яніння при керуванні автомобілем, які полягали в тому, що у нього зіниці очей не реагували на світло , нескладна мова .

При цьому, інших об`єктивних ознак стану алкогольного сп`яніння, працівниками поліції відносно ОСОБА_1 не встановлено, та не зафіксовано в встановленому законом порядку.

Наведене свідчить про те, що працівники поліції при порушенні щодо ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення діяли не у відповідності до своїх повноважень та способу, що передбачені чинним законодавством.

Отже, з наведеного слід зробити висновок, що фіксування начебто скоєного ОСОБА_1 правопорушення, відбувалося працівниками поліції без дотримання вимог Закону.

На підставі викладеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрито, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 247 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в десятиденний строк.

Суддя С.О Тимченко