ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/9484/21 Номер провадження 33/814/138/23Головуючий у 1-й інстанції Кононенко Т.О. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем Плаксюк І.Ю.,

за участі:

захисника адвоката Пупишева Д.В.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м.Харків від 16 червня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн. в дохід держави.

Постановою судді Ткач В.М. визнаний винуватим в тому, що він 18.05.2021 року, о 04.42 год., по вул.Тракторобудівників, 65-Г, в м.Харків, керував автомобілем „Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі, із внесеними до неї доповненнями, ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, а висловив свою незгоду із підозрою поліцейського. Однак працівники поліції не забезпечили процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. В матеріалах справи відсутнє і направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відповідають обставинам справи та викликають сумнів у їх об`єктивності. При цьому, вказані свідки з приводу обставин події судом взагалі не допитувалась.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями положень ст.256 КпАП України, а саме невірно і нечітко сформульовано суть правопорушення, не зазначено який саме огляд і у який спосіб особа повинна його пройти.

Крім того, ОСОБА_1 зареєстрований за іншою адресою, ніж вказано у протоколі, а тому суд розглянув справу з порушенням правил територіальної підсудності.

Вислухавши захисника Пупишева Д.В. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказав, що на пропозицію працівників поліції пройти огляд на місці події спочатку погодився. Однак, у зв`язку з відсутністю спеціального технічного засобу, в подальшому від проходження огляду відмовився у присутності двох свідків. Крім того, поліцейські поводили себе упереджено, що викликає сумнів у їх об`єктивності.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 18.05.2023 року та поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які вони надали поліцейським на місці події. Вказані пояснення узгоджуються із матеріалами справи та не суперечать з`ясованим під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції обставинам, а тому підстави ставити їх під сумнів відсутні. При цьому, апелянт не заперечував той факт, що протокол про адміністративне правопорушення було складено в присутності двох свідків.

Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб „Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , та виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 спочатку погодився. Однак, після запрошення двох свідків, від проходження огляду як на місці, так і в закладі охорони здоров`я, відмовився. При цьому, факт керування транспортним засобом не заперечував.

Згідно з рапортом інспектора роти №5 батальйону №3 УПП в Харківській області Бойка С.О., на лінію „102 надійшло повідомлення про те, що біля нічного клубу по просп.Ювілейний в м.Харків знаходиться автомобіль „Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого перебуває в стані алкогольного сп`яніння. При здійсненні патрулювання м.Харків вказаний автомобіль було виявлено. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння як на місці події, так і в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Крім того, адреса проживання ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, направленні на огляд з метою виявлення стану сп`яніння та поданій апеляційній скарзі співпадає.

Відповідно до ч.1 ст.276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. При цьому, направлення справи про адміністративне правопорушення до місцевого суду за місцем проживання порушника чи місцем обліку транспортного засобом, з огляду на приписи ст.276 КпАП України, є правом суду, а не його обов`язком.

Тому, доводи про те, що справу розглянуто місцевим судом з порушенням правил територіальної підсудності, є безпідставними.

Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст.256 КпАП України уповноваженою на те особою. Фактичні обставини правопорушення конкретизовано, викладено вірно і в правильній формі, вказано всю необхідну інформацію. Під час складання протоколу істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.

Тому посилання апелянта щодо недоведеності його вини, а також допущення порушень в ході складання протоколу є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Твердження захисника про закінчення на момент розгляду справи у суді строків накладення адміністративного стягнення за вчинення вказаного правопорушення, є безпідставним з огляду на таке.

Відповідно до ч.6 ст.38 КпАП України адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Як вбачається із матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 18.05.2021 року, а адміністративне стягнення накладено суддею місцевого суду 16.06.2021 року, тобто в межах передбаченого ст.38 КпАП України строку.

Тому, підстави для закриття провадження в справі, з огляду на положення ст.247 КпАП України, відсутні.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м.Харків від 16 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська