ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1415/23 Справа № 206/3293/22 Суддя у 1-й інстанції - Румянцев О. П. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши клопотання захисника Федосєєва Євгена Олександровича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 23 травня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 23 травня 2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Одночасно стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.

19 червня 2023 року захисником подана апеляційна скарга, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду. В обґрунтування свого клопотання апелянт вказує на те, що копію оскаржуваного судового рішення він отримав 15 червня 2023 року за допомогою підсистеми Електронний Суд, а в ЄДРСР дана постанова оприлюднена 16.06.2023. Отже захисник вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на рішення місцевого суду пропущено з поважних причин та просить його поновити.

Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні доводи щодо поважності причин пропуску захисником строку на оскарження рішення судді місцевого суду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Як убачається з матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Федосєєв Є.О., хоча і не були особисто присутніми у судовому засіданні під час розгляду даної справи, але були обізнані про те, що справа розглядається у Самарському районному суді міста Дніпропетровська, про що свідчать численні заяви, клопотання, подані стороною захисту до місцевого суду, судові виклики (а.с.12, 15, 16, 17, 22-23, 28-29, 37-43, 54, 59, 61, 66-69, ) та клопотання про розгляд справи без участі сторони захисту (а.с.72)

Тому суд, приймаючи рішення у справі, обґрунтовано врахував вказані обставини, як підставу можливості розгляду справа за відсутності самого ОСОБА_1 та його захисника Федосєєва Є.О., з урахуванням наявних у справі письмових заперечень сторони захисту та наведених аргументів для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

За приписами ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження у цій справі сплив 02 червня 2023 року.

Натомість, як свідчать матеріали справи та це убачається зі змісту поданої апеляційної скарги, ані сам ОСОБА_1 , ані його захисник Федосєєв Є.О. після 23 травня 2023 року не проявили зацікавленості у результатах судового розгляду справи, не зверталися до місцевого суду із заявою про своєчасне отримання копії оскаржуваного рішення та подання апеляційної скарги у визначений законом строк. Натомість апеляційна скарга була сформована та подана захисником через систему Електронний суд лише 19 червня 2023 року, тобто після сплину строку на апеляційне оскарження. При цьому сторона захисту не оспорює факту своєї обізнаності щодо перебігу судового розгляду справи у суді першої інстанції.

Таким чином вказані обставини свідчать про те, що захисник Федосєєв Є.О. безумовно був обізнаний про перебіг судового розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, а отже мав реальну можливість своєчасно з`явитися до суду для розгляду справи і захисту інтересів ОСОБА_1 , отримати копію судового рішення та подати апеляційну скаргу, але не скористався своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у визначений законом строк. Тому має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

З огляду на викладене не можна погодитися з наведеними у клопотанні захисника доводами щодо поважності причин пропуску ним строків на апеляційне оскарження постанови судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 23 травня 2023 року та апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки захисник, маючи можливість своєчасно з`явитися до суду та прийняти участь у розгляді справи, а отже дізнатися про результати прийнятого судом рішення, своєчасно отримати копію постанови суду та скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом строк, не скористався наданим йому законом процесуальним правом з причин, які не можна вважати поважними.

Інших причин, які унеможливили своєчасно подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у клопотанні не наведено.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання захисника Федосєєва Є.О.про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 23 травня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити захиснику Федосєєва Євгена Олександровичау задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 23 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО