КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/2810/23 Головуючий в суді першої інстанції: Гаврищук А.В.
Провадження № 33/824/2552/2023 Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постановисудді Святошинського районного суду міста Києва від 07 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 07 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 03 травня 2023 року подав на неї апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання обґрунтоване з посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови Святошинського районного суду міста Києва від 07 березня 2023 року ОСОБА_1 отримав у суді 01 травня 2023 року.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судове засідання 05.06.2023 року для розгляду питання про поновлення строку на апеляційне оскарження не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав, а тому, відповідно до положень ч.6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд вважає можливим розглянути клопотання ОСОБА_1 без його участі, оскільки його неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Із змісту постанови Святошинського районного суду міста Києва від 07 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції.

При цьому, з наявних в матеріалах справи даних вбачається, що ОСОБА_1 був повідомленим про день та час розгляду справи, шляхом направлення повідомлення у додаток «Viber» на мобільний телефон НОМЕР_1 , який був зазначений ОСОБА_1 у заяві до Святошинського районного суду м. Києва про направлення судових викликів та повісток в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення від 14 лютого 2023 року (а.с.8). Наведений факт повідомлення ОСОБА_1 про день та час судового засідання підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с. 9).

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про дату, місце та час проведення судового засідання, призначеного на 07 березня 2023 року о 10 год. 10 хв., однак в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки Святошинський районний суд міста Києва не повідомив, а тому, за наявності даних про належне повідомлення про день та час розгляду справи, суд першої інстанції провів судове засідання за відсутності правопорушника.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 від 01 травня 2023 року про отримання копії оскаржуваної постанови (а.с. 17).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 до 01 травня 2023 року вживав заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження або звертався до суду для отримання копії оскаржуваної постанови, в тому числі в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження, що свідчить про недобросовісність його процесуальної поведінки.

Більш того, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Святошинського районного суду міста Києва від 07 березня 2023 року була надіслана судом 11 березня 2023 року та оприлюднена в Реєстрі 14 березня 2023 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, ОСОБА_1 мав можливість дізнатись про результат розгляду справи, ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та міг оскаржити постанову в апеляційному порядку у встановлений законом строк.

Посилання в клопотанні про поновлення строку на те, що копію оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 отримав лише 01 травня 2023 року, як на поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки положення статті 294 КУпАП пов`язують обчислення десятиденного строку на апеляційне оскарження саме з днем винесення постанови, а не з днем отримання її копії.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП у разі відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Враховуючи викладене, наведені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними, тобто такими, що об`єктивно перешкоджали вчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою, тому виходячи з того, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянтом не доведено поважності причин пропуску такого строку, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2023 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Матвієнко