Справа № 524/3051/23
Провадження 3/524/1646/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Семенова Людмила Михайловна, розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліцію України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий.

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

05.05.2023 року о 10 год. 27 хв., в м. Кременчуці, по проспекту Полтавський, буд.44/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108» д.н.з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку сп`яніння водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив: 05.05.2023 року приблизно о 10 год. 30 хв. рухався на транспортному засобі «ВАЗ 2108» д.н.з НОМЕР_1 його зупинили працівники патрульної поліції за відсутність бризговиків. Потім без підставо почали робити огляд автомобіля та шукати якісь заборонені речі, половина цього огляду проводилась у його відсутності так як він спілкувався з іншим працівником поліції. Після того як співробітники поліції оглянули автомобіль йому запропонували проїхати в медичний заклад для проходження огляду на визначення наркотичного сп`яніння та повідомили, що начебто має якісь ознаки. Даний факт водій заперечив та згодився проїхати в медичний заклад. Прибувши в лікарню довгий час очікував лікаря, після чого спитав чи можливо мені надати адвоката, чи юридичну допомогу нащо було повідомлено працівниками поліції Вам це не допоможе. Того дня ОСОБА_1 , поспішав по роботі, та спитав як це буде довго по часу та яка саме процедура проходження. Працівники поліції повідомили, що йому потрібно здати біологічну речовину для визначення стану сп`яніння на що він повідомив, що не має фізичної можливості для здачі біологічного матеріалу та попрохав інший спосіб здачі аналізу, співробітники дане клопотання проігнорували. Він наголосив, що дуже поспішає і співробітниками патрульної поліцію було це прийнято за відмову від проходження та було складено протокол про адміністративне правопорушення. Забравши протокол повернувся до автомобіля та поїхав на роботу, від керування транспортним засобом він не був відсторонений. Просив справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Захисник Маслій В.М, в судовому засіданні просив справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 за відсутністю складу адміністративного правопорушення та надав до суду письмові заперечення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення основним завданням його є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу, прав та законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала можливість настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Такий порядок огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП.

Згідно ст. 266 ч.2, 3 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджуєтьсяуправліннямиохорониздоров`ямісцевихдержавнихадміністрацій.

Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

В вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення посадовою особою, яка його складала, в порушення вимог ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не зазначено чи пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, а зазначено про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння і те, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

Із досліджених судом письмових доказів не вбачається, що посадова особа патрульної поліції, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП пропонувала йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, що суд вважає є істотним порушенням ст.266 КУпАПта вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

В направленні водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке міститься на аркуші справи 2, в графі: "огляд проводився за допомогою", зазначено амфетамін, метамфітамін, канабіс, але не зазначено технічний засіб, яким проводився огляд. Тому дане направлення не відповідає формі, встановленій в додатку 1 Інструкції.

Із відтвореного у судовому засіданні відеозапису наданого Батальйоном патрульної поліції в м. Кременчуці, який суд відповідно до вимог ст.251 КУпАП вважає доказом по справі вбачається, що поліцейськими за допомогою проблискових маячків зупинено транспортний засіб «ВАЗ 2108» д.н.з НОМЕР_1 білого кольору. Поліцейський підходить до даного автомобіля, за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 , та повідомляє, що в нього на автомобілі відсутні задні бризговики, які передбачені конструкцією транспортного засобу. Після чого працівник поліції запитує чи наявні в автомобілі заборонені речі та починає огляд транспортного засобу, та особистих речей ОСОБА_1 , не знайшовши заборонених речей запропонували в медичний заклад для проходження медичного огляду, вказавши, що він має ознаки сп`яніння хочу сам огляд взагалі не проводився. ОСОБА_1 погодився проїхати до медичного закладу, направлення заповнювалось вже в медичному закладу. В медичному закладі ОСОБА_1 , запитав у співробітників поліції, чи можливо щоб приїхав адвокат, але це клопотання було проігноровано.

Аналізуючи докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що за наявності підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння працівники поліції першочергово мають провести огляд з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, або ж у разі незгоди особи з його результатом, огляд може бути проведено в закладах охорони здоров`я. Відсутність у працівників поліції засобів для огляду водіїв на предмет наркотичного сп`яніння на місці зупинки або будь-які інші обставини не дають підстав не виконувати вимоги чинного законодавства. Суд зауважує, що жодних дій, спрямованих на проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, передбачених законодавством, працівниками поліції відносно ОСОБА_1 не проводилось. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2021 року у справі №136/651/21.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. При цьому у передбачених законом випадках, зокрема для захисту прав і свобод дітей, неповнолітніх батьків та для захисту від обвинувачення, відповідні державні органи, їх посадові та службові особи під час здійснення своїх повноважень зобов`язані забезпечити надання зазначеним особам необхідної правової допомоги.

Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Конституційний Суд України зазначає, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Згідно ст.268 КупАП передбачені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.

Відповідно до ст.8 Закону України « Про безоплатну правову допомогу», право на безоплатну первинну правову допомогу згідно з Конституцією України та цим Законом мають усі особи, які перебувають під юрисдикцією України.

Відповідно до ст.14 Закону Країни про право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають такі категорії осіб: особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, а також особи з інвалідністю, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст.247 ч.1 п.1 КУпАП).

За таких обставин, беручи до уваги, надані до протоколу матеріали, вважаю, що суд, керуючись ст.62 Конституції України, має всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП тлумачити на його користь.

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів

Статтею 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі на підставі ст. 247 п. 1 КУАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Суддя Людмила СЕМЕНОВА