ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1280/23 Справа № 175/4229/22 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю захисника Соболя М.С. та Бєлоконя В.І., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КупАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,00 грн. 80 коп., -

ВСТАНОВИВ :

Згідно із постановою суду першої інстанції, 20 грудня 2022 року о 13-43 год. по вул. Центральній поблизу буд. 59 в м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем «ЛЕКСУС IS250», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін на крутому повороті з обмеженою оглядовістю, чим змусив водія ОСОБА_2 яка керувала транспортним засобом «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_2 , різко гальмувати та змінювати напрям руху щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову скасувати та винести нову постанову, якою провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування необхідності поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що судовий розгляд було здійснено без його участі, про дату та час розгляду справи він не повідомлявся, копію постанови отримав лише 27.04.2023 року, у зв`язку із чим вважає за необхідне поновити йому строк апеляційного оскарження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необгрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, а тому вона підлягає скасуванню.

Вказує, що працівниками поліції було порушено процедуру складання протоколу, зокрема у протоколі не було зазначено, які саме правила дорожнього руху ним було порушено, не було надано і доказів, що підтверджують його винуватість, не вручено копії протоколу.

Також зазначає, що суд прийняв рішення, спираючись лише на протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків, які є зацікавленими, при цьому позбавивши його можливості надати свої пояснення.

Вважає, що за встановлених порушень відсутні підстави для притягнення його до відповідальності.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника Соболя М.С. та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених підстав та наполягали на її задоволенні; дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки згідно із оскаржуваною постановою суду розгляд справи відбувався без участі ОСОБА_1 , при цьому факт отримання апелянтом копії постанови за межами строку її апеляційного оскарження не спростовується, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Аналізуючиз урахуванням доводів апеляційної скарги висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає його законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; рапортом поліцейського

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, яке виразилося у створенні аварійної обстановки шляхом вчинення дій,зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноважено особою органів поліції, та про доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Так, ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення, передбачені частинами першою четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Наявними матеріалами, зокрема показаннями свідків, підтверджується факт створення водієм ОСОБА_1 аварійної обстановки шляхом здійснення обгону на крутому повороті з обмеженою оглядовістю, що змусило водія ОСОБА_2 різко загальмувати та змінити напрямок руху щоб уникнути зіткнення.

Доводи апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано пункт ПДР України, який було порушено, є безпідставними, оскільки у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 112702 зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.6г ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що відповідно до п. 14.6 (г.) ПДР України, обгін заборонено - у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Доводи апелянта про те, що судом було прийнято рішення лише на підставі показань свідків, які є зацікавленими, а йому не було надано змоги надати пояснення, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки будь-яких сумнівів у допустимості цих показань як доказів та достовірності не виникає. Так, не вбачається, що свідки до події адміністративного правопорушення були знайомі з ОСОБА_1 та мали будь-які підстави його оговорювати, негайно після вказаної події ОСОБА_2 зателефонувала на лінію 102 та повідомила відомості як про автомобіль, водієм якого було вчинене адміністративне правопорушення, так і про небезпечні маневри, які останній скоював (а.с. 5, 6), що узгоджується із фактичними обставинами, встановленими судом першої інстанції.

Крім того належить зазначити, що будь якого порушення права ОСОБА_1 на захист та на участь в судовому розгляді не вбачається, оскільки в матеріалах справи наявна довідка про завчасну доставку повідомлення про дату та час розгляду справи на телефон НОМЕР_3 , зазначений самим правопорушником у своїх письмових поясненнях (а.с. 9, 25), а отже останній, будучи повідомленим про день та час розгляду справи, до суду не з`явився, клопотання про відкладення судового розгляду не подав.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, тому доводи апелянта суд розцінює виключно як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами їх обгрунтованість не підтверджується.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на викладене вважаю за необхідне строк апеляційного оскарження поновити, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задовлення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А. А. Мазниц