ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/12/23 Справа № 707/2203/22 Категорія: ч.4 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Тептюк Є.П. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 3 роки; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 15.09.2022 о 23 год. 20 хв. у с.Софіївка Черкаського району Черкаської області по вул.Шевченка, керував транспортним засобом «Субару імпреза», д.н.з. НОМЕР_1 , та після ДТП з його участю до проведення уповноваженою особою огляду на встановлення стану сп`яніння вживав алкогольний напій - горілку, чим порушив вимоги п.2.10 є), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 06.10.2022 щодо нього, а провадження відповідно до ст.247 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що оскаржувана постанова суду першої інстанції, на його думку є передчасною, оскільки суд не врахував та не дослідив всі обставини справи.

Зазначив, що 15.09.2022 близько 23 год. 15 хв. він рухався на автомобілі «Субару» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Шевченка в с.Софіївка та в зв`язку з мокрим покриттям, не впоравшись з керуванням, пошкодив паркан біля дороги по вул.Шевченка, буд.10. Він намагався повідомити господаря будинку про пошкодження паркану, однак господаря будинковолодіння він не виявив, будинок був пустий, так як у вікнах було відсутнє світло.

Також він намагався викликати працівників поліції для оформлення ДТП та подальшого пошуку власника будинку пошкодженого паркану, однак його спроби були марними. Після чого він повернувся додому та запросив знайомих щоб розповісти про подію та отримати пораду. В зв`язку з сильним хвилюванням він вжив 20-40 гр. горілки, після розмови з друзями він вирішив повернутися на місце ДТП.

Апелянт вважає, що в його діях відсутній прямий умисел оскільки він був впевнений у відсутності працівників поліції на місці ДТП та мав намір надати компенсацію власнику без залучення правоохоронних органів та оформлення протоколу.

ОСОБА_1 вказує, що газоаналізатор Драгер Алкотестер 6810 серійний номер АКСЕ-0200, за допомогою якого проводився огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, востаннє проходив перевірку калібровки 12 жовтня 2021 року, тобто з порушенням встановленого в інструкції даного технічного засобу, шестимісячного строку.

В протоколі ААБ № 030724 не зазначено у відповідності до ст.256 КУпАП, яким саме приладом проводився огляд на стан сп`яніння та який саме номер результату тесту є підставою для складання відносно нього протоколу.

При цьому наголосив, що в проведеному за допомогою приладу Драгер Алкотестер 6810 його огляду, було допущено помилку в зазначенні його прізвища, що є грубим порушенням.

В судові засідання, які призначалися апеляційним ОСОБА_1 не з`являвся, при цьому про дату, час і місце судових засідань повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать довідки про доставку SMS та довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber».

Про про дату, час і місце судових засідань, судом апеляційної інстанції, також повідомлявся захисник ОСОБА_1 - адвокат Смоляр А.О., який в судове засідання, призначене на 16.06.2023 на 11:30, не зявився.

Згідно ч.1 ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, оскільки судом апеляційної інстанції вжито необхідні заходи для забезпечення участі ОСОБА_1 та його захисника Смоляра А.О. в судовому засіданні, а постійна подача останніми клопотань про відкладення розгляду справи, на думку апеляційного суду, свідчить про затягування строків її розгляду, в зв?язку із чим, апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Смоляра А.О.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказані вимоги закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про недоведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №030724; даними запису відеофіксації правопорушення; даними алкотесту «Драгер» з результатом 0,76 ‰; даними письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ; даними копії схеми ДТП; даними копії протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №030724 від 16.09.2022, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП (а.с.1), 27.10.1997 року, о 23 год. 20 хв. у с.Софіївка Черкаського району Черкаської області, по вул.Шевченка, керував транспортним засобом «Субару імпреза», державний номерний знак НОМЕР_1 , та після ДТП з його участю до проведення уповноваженою особою огляду на встановлення стану сп`яніння вживав алкогольний напій - горілку, чим порушив вимоги п.2.10 є), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений про що свідить його підпис.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , 15.09.2022, близько 23 год. 20 хв. він рухався на автомобілі «Субару імпреза», д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Шевченка в с.Софіївка в напрямку м.Канів та на повороті він не впорався з керуванням оскільки дорожнє покриття було мокре, його занесло і після цього він з`їхав з дороги та заїхав в паркан будинку який знаходився по вул.Шевченка, 10. Зупинившись він вийшов з автомобіля та побачив, що зіпсував паркан. Побачивши, що світло в будинку не горить він подумав, що він є нежилий та в стані афекту поїхав додому, а саме в АДРЕСА_1 та будучи в шокованому стані він випив алкоголь з товаришами. В подальшому, на автомобілі свого товариша він повернувся на місце ДТП (а.с.6).

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 15.09.2022 о 23 год 20 хв. перебуваючи вдома за адресою АДРЕСА_2 вона почула гуркіт, та спочатку подумала, що це запуск ракети, та потім десь через 10 хв. до неї зателефонував сусід, який проживає по АДРЕСА_3 та повідомив, що її паркан пошкоджений в наслідок ДТП. Вона відразу вийшла та побачила, що її паркан розбитий та біля нього знаходяться деталі від автомобіля, а саме, бампер, скло та номерний знак НОМЕР_1 , самого автомобіля не було. Через деякий час до неї приїхав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомив, що це він заїхав у паркан її подвір`я (а.с.5).

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ № 030722 від 16.09.2022, складеного відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП (а.с.8), 15.09.2022, о 23 год. 20 хв. у с.Софіївка по вул.Шевченка, водій автомобіля «Субару імпреза», д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху в наслідок чого здійснив з`їзд з автодороги та пошкодив паркан, в наслідок ДТП автомобіль та паркан отримали пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3, 12.1, 13.1 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Згідно ч.4 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Тобто склад адміністративного правопорушення становить вживання особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі, або після дорожньо-транспортної пригоди за її участю, або після того, як такий транспортний засіб був зупинений на вимогу співробітника поліції - до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння після вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди встановлено, зокрема, проведеним тестуванням на стан алкогольного сп`яніння проведеного за допомогою приладу Драгер Алкотест 6810, і результат тесту - алкогольне сп`яніння 0,76 ‰, що підтверджується роздруківкою проведеного тестування (а.с.2).

Крім того, встановлення судом першої інстанції в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, спростовує його доводи с щодо відсутності умислу в діях ОСОБА_1 , як складової суб`єктивної сторони вказаного правопорушення.

Що стосується доводів апелянта про те, що він проходив тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора Драгер Алкотестер 6810, у якого останнє калібрування здійснювалось 12.10.2021, тобто поза межами міжповірочного інтервалу, який передбачений інструкцією експлуатації вищезазначеного газоаналізатору, що є її порушенням, апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта, не заслуговують на увагу та спростовуються наступним.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Алкотест 6810» працівниками поліції під час виконання своїх службових обов`язків.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік.

Так, відповідно до наказу Міністерства Економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13 жовтня 2016 року із наступними змінами «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено, що газоаналізатори підлягають періодичній повірці міжповірочним інтервалом терміном в 1 (один) рік.

Апеляційним судом встановлено, що останнє калібрування газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», яким проводили тест працівники поліції щодо водія ОСОБА_1 відбулося 12.10.2021, а тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вищевказаного приладу ОСОБА_1 пройшов 16.09.2022, тобто в межах міжповірочного інтервалу в 1 (один) рік.

Крім цього, апеляційний суд звертає увагу на те, що наказ Міністерства Економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13 жовтня 2016 року має вищу юридичну силу ніж інструкція з експлуатації вищезгаданого газоаналізатору, на яку посилається апелянт.

Доводи апелянта про те, що в порушення ст.256 КУпАП працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №030724 не зазначено яким саме приладом проводився огляд на стан сп`яніння та який саме номер результату тесту, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими які не можуть братися до уваги, оскільки ст.256 КУпАП не передбачено обов`язковість зазначення таких відомостей.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Черкаського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2022 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

В ході апеляційного розгляду встановлено описку в написанні прізвища особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення, а також у оскаржуваній постанові суду першої інстанції, який згідно паспорта є ОСОБА_1 , а тому постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2022 року слід змінити в частині зазначення прізвища « ОСОБА_3 » на вірне « ОСОБА_4 ». Слід зазначити, що вказана вище описка є механічною і не виключає підстави для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.130 КУпАП - змінити в частині зазначення прізвища правопорушника « ОСОБА_3 » змінивши його на вірне « ОСОБА_4 », в решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба