П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ікорська Є. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

08.09.2023 о 20:27 год. за адресою: вул. Кирилівська, 136, м. Київ, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер, проба позитивна 0,70 проміле, чим порушив п. 2.9(а) Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, повідомив, що за кермом був його знайомий на ім`я ОСОБА_2 (повних анкетних даних не знає), оскільки він був випивший. Він зупинився біля свого будинку, позабирав свої речі, після цього під`їхала поліція. Він був обурений, чому відпустили ОСОБА_3 , а його звинуватили у правопорушенні. Він продув Драгер, результат показав 0,70 проміле. На нього склали протокол та постанову за перетин подвійної суцільної. У судовому засіданні 20.12.2023 ОСОБА_1 повідомив, що з адвокатом Сіренко М. Ю. він розірвав договір, останній його більше не захищає. Окрім того, повідомив, що з ним був товариш ОСОБА_4 , який може підтвердити, що за кермом був не ОСОБА_1 , а чоловік на ім`я ОСОБА_2 . Повідомив, що штраф за порушення ст. 122 КУпАП сплатив, постанову поліцейського не оскаржував.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Онищук М. А. подав письмове клопотання про закриття провадження у справі, яке підтримав у судовому засіданні та просив задовольнити. У клопотанні просить провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, вважає, що відеозапис не може бути допустимим доказом, адже відеозапис не безперервний, оскільки не зафіксовано факту керування.

При винесенні постанови стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права практику Європейського суду з прав людини.

Так Європейський суд з прав людини 06 жовтня 2022 року (заява № 13063/18) у справі «Бантиш та інші проти України» констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з небезсторонністю суду з огляду на відсутність сторони обвинувачення, тобто, прокурора, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

На адресу суду надійшов лист від прокурора Павліченко В. О., в якому просила викликати та допитати поліцейського УПП у м. Києві ОСОБА_5 , а також просила розгляд справи проводити за її відсутності.

У судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_5 пояснила, що 08.09.2023 заступила на нічне чергування, о 20:27 год. вони з колегою рухались по вул. Кирилівська, в сторону «Виноградаря», побачили, що автомобіль Ауді А4 порушив вимогу дорожнього знака 4.1 «Рух прямо», перетнув подвійну суцільну. Водія було зупинено і в ході спілкування було відчутно різкий запах алкоголю з порожнини рота, а тому останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Через хвилин 5 після зупинки водія ОСОБА_1 підійшов інший чоловік і почав казати, що то він був за кермом. Спочатку стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову за ст. 122 КУпАП та роз`яснено порядок її оскарження. Підтвердила, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 , який присутній у судовому засіданні, ніякого чоловіка на ім`я ОСОБА_2 не було за кермом. В автомобілі взагалі більше нікого не було.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР - ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.9(а) ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до п. п. 67, 68 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 9901/159/19 водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 532244 від 08.09.2023, результатом тесту № 3995, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копією постанови серії ЕАТ № 7695275 та DVD-диском із відеозаписом.

З наданого суду диска вбачається, що працівниками поліції було повідомлено водію причину зупинки, водій не виконав вимогу дорожнього знака «4.1», на що водій повідомив, що його машина не працює та не придатна до руху, що він стояв припаркований вже близько години, а тому не міг у тій ділянці дороги повертати. На запитання працівника поліції, що водій вживав, останній повідомив, що прострочений кефір. Біля автомобіля знаходився якийсь чоловік, однак він одразу пішов геть. Працівником поліції здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за невиконання вимоги дорожнього знака «4.1». Працівником поліції було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та Конституцією України. Поліцейська роз`яснила водію, що він має право оскаржити указану постанову. У ході спілкування з поліцейськими у ОСОБА_1 було декілька версій, спочатку останній стверджував, що автомобіль взагалі не рухався, після чого він вказав, що за кермом був не він, а його товариш, який пішов. Працівниками поліції було висунуто вимогу пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Водій переконався, що мундштук герметично запакований, здійснено контрольний забір повітря, алкоголю нема. Водій продув Драгер, результат позитивний - 0,70 проміле. Зафіксовано процедуру складення адміністративного матеріалу.

Із нагрудної камери № 477786 вбачаються ті ж самі події. Окрім того, о 20:19 год (01:04:23 час відеозапису) вбачається, що ОСОБА_1 працівнику поліції каже, що він його колега, служив, просив «по-братськи» вирішити, на що поліцейський повідомив, що такого поняття не існує. О 20:24 год. підійшов чоловік, який був поруч з автомобілем, поцікавився, як довго триватиме вся процедура і пішов. Працівником поліції на технічному засобі продемонстровано водію момент порушення ПДР та руху автомобіля, однак останній продовжував заперечувати вказані обставини.

Як убачається із результату тесту № 3995, проба позитивна - 0,70 проміле.

Із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд проведений у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Результат огляду позитивний, з результатом огляду ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом.

Відповідно до пункту 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного и іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Також у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема за те, що 08.09.2023 о 20:19 год. не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що указану постанову не оскаржував, штраф сплатив добровільно.

Суддя не бере до уваги твердження ОСОБА_1 , що останній не керував транспортним засобом, оскільки його версії у судовому засіданні та під час зупинки транспортного засобу, зафіксовані на відеозаписі, різні , є взаємовиключними та не відповідають показам поліцейської, яка зазначила, що саме автомобіль Audi A4 здійснив порушення ПДР України, а після того, як зупинився, то з місця водія вийшов саме ОСОБА_1 . А тому підстав для виклику товариша на ім`я ОСОБА_4 суддя не вбачає. Окрім того, суддя наголошує, що у судове засідання було викликано свідка на ім`я ОСОБА_2 , однак ОСОБА_1 явку такого у судові засідання двічі поспіль не забезпечив.

Аналізуючи докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважаю, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, стимулювання його до правомірної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 130, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Єлізавета ІКОРСЬКА