Справа № 359/2850/23
Провадження № 3/359/1596/2023
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративні матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у м. Борисполі Київської області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «Бориспільський хлібопродукт»,

в с т а н о в и в :

11 травня 2023 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області розглянуто зазначений адміністративний матеріал та складено відповідну постанову.

19.06.2023 року судом було встановлено про наявність описки у вищезазначеній постанові суду, у зв`язку з чим з власної ініціативи поставлено питання про її виправлення, оскільки у тексті постанови суду та у першому абзаці резолютивної частини невірно зазначено стягнення яке суд вирішив застосувати за вчинення ним адміністративного правопорушення.

Виклик правопорушника, на думку судді, є недоцільним зважаючи на можливість розгляду за його відсутності, з перевіркою матеріалів справи.

Суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника провадження про адміністративне правопорушення виправити допущені в судовому рішенні описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, чи набрало судове рішення законної сили чи ні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом, який виніс постанову.

Відповідно до ст. 305 КУпАП контроль за правильним та своєчасним виконанням постанови про адміністративне стягнення здійснюється органом, який виніс постанову.

Ознайомившись з матеріалами справи, суддя вважає за необхідне виправити описку допущену в постанові суду від 01.07.2021року, оскільки такі обставини дійсно мають місце.

Так, у тексті постанови суду та у першому абзаці резолютивної частини зазначено: «У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення смс повідомлення на номер телефону, який вказаний в протоколі та розміщення оголошення на офіційному сайті суду: «https://bpm.ko.court.gov.ua». Про причини своєї неявки суд не повідомив, від нього не надходило заяв чи клопотань про перенесення слухання справи». Проте, дане твердження не відповідає дійсності, так як ОСОБА_1 був в судовому засіданні, повністю визнав себе винним, надав документи які його характеризують та поросив суд не позбавляти його права керування, так як він працює водієм, що є його єдиним заробітком, є інвалідом довічно та доглядає за мамою похилого віку. Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний надмірний тягар» (рішення у справі від 02.11.2004 «Трегубенко проти України»).

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням особи винного, суддя, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 статті 130 КУпАП. При прийнятті рішення суддя враховує указані ним обставини та надані ним письмові докази.

Суддя враховує дані обставини як такі, що не завдали значної шкоди та значно знижують вину ОСОБА_1 . Тому помилково було вказано в покаранні з позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне виправити описку допущену у постанові суду від 11.05.2023 року, оскільки такі обставини дійсно мають місце та підтвер- джуються матеріалами справи.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 283-285, 304-305 КУпАП, судя

п о с т а н о в и в :

Виправити описку, допущену в постанові Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2023 року, в справі №359/2850/23, провадження № 3/359/1596/2023.

Вважати вірним зазначення у тексі постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2023 року у судове засідання ОСОБА_1 з`явився та надав документи, що підтверджують його інвалідність, перебуванні на його утриманні матері похилого віку та те, що працює на посаді водія у ТОВ «Бориспільський хлібопродукт», просив не позбавляти права керування транспортним засобом.

Враховуючи характер скоєного, особу правопорушника, матеріали справи, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. без позбавленням права керування транспортними засобами.

Викласти перший абзац резолютивної частини постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2023 року в такій редакції: Визнати винним ОСОБА_1 , реєстраційний номер картки платника податків фізичної особи, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., який слід стягнути на користь держави України(отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м. Київ/21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0010001; код класифікації доходів бюджету 21081300), без позбавлення права керування транспортними засобами».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Кабанячий