Справа № 346/3231/23
Провадження № 3/346/1764/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце служби і посада: військова частина НОМЕР_1 , офіцер резерву 29 резервної роти військової частини НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: . АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До суду надійшов протокол №39 про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за частиною 2 статті 172-14 КУпАП, з матеріалами.

Аргументи Держави Україна в особі прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, який склав протокол, полягали у тому, що 08 червня 2023 року лейтенант ОСОБА_1 , під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , без погодження командування військової частини НОМЕР_1 та видання відповідних наказів (дозволів), надав підлеглим військовослужбовцям призваних під час мобілізації, на особливий період, солдату ОСОБА_2 та молодшому сержанту ОСОБА_3 дозвіл вийти із територіх розташування військової частини що у свою чергу потянуло за собою самовільне залишення місця служби цими військовослужбовцями, тим самим вчинив перевищення військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду. А за це передбачена адміністративна відповідальність частиною 2 статті 172-14 КУпАП.

Позиція ОСОБА_1 . Подав письмову заяву, в якій визнав свою вину, просив справу розглянути без його участі.

Оцінка суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. А положеннями частини 2 статті 172-14 КУпАП, у поєднанні із частиною 1 цієї ж статті КУпАП передбачено, що перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, в умовах особливого періоду, є адміністративним правопорушенням.

Суд враховує те, що наданими йому доказами: протоколом № 39 про адміністративне правопорушення (а.с. 1-5), рапорти в.о. командира 29 запасної роти ОСОБА_4 (а.с. 10,11) поясненням ОСОБА_1 (а.с. 12) і його заявою, в якій він свою вину визнав дійсно підтверджується, що 08 червня 2023 року лейтенант ОСОБА_1 , під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , без погодження командування військової частини НОМЕР_1 та видання відповідних наказів (дозволів), надав підлеглим військовослужбовцям призваних під час мобілізації, на особливий період, солдату ОСОБА_2 та молодшому сержанту ОСОБА_3 дозвіл вийти із територіх розташування військової частини що у свою чергу потянуло за собою самовільне залишення місця служби цими військовослужбовцями, тим самим вчинив перевищення військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду.

І тому суд згоден, що 08 червня 2023 року, ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-14 КУпАП, і саме він винний у його вчиненні, за що підлягає адміністративній відповідальності. А обставин, які б виключали адміністративну відповідальність чи обтяжували її, судом не встановлено. І тому, ОСОБА_1 , підлягає адміністративній відповідальності, на загальних підставах.

В силу положень статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За своїм характером, вчинене ОСОБА_1 , адміністративне правопорушення, з огляду на його об`єкт є серйозним, воно вчинено спеціальним суб`єктом в умовах дії особливого періоду. За даними протоколу, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався. Суд має докази його віку, статі, місця роботи та місця проживання, рівня забезпеченості (оскільки він є військовослужбовцем і отримує плату з державного бюджету України у фіксованому розмірі). Також суд враховує, що ОСОБА_1 визнав свою вину.

Адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини 2 статті 172-14 КУпАП являє собою штраф від 1000 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що на підставі пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України складає від 17000 до 34000 гривень) або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Отже, врахувавши вказані вище обставини, суд вважає, що накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень буде достатньою мірою відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Разом з цим суд враховує наступне.

Частина 1 статті 61 Конституції України гарантує кожному, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. А частина 1 статті 8 Конституції України передбачає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй.

Тож застосовуючи вказані норми Конституції України та положення частини 2 статті 33 КУпАП в частині врахування майнового стану людини при накладенні стягнення, суд вважає за можливе врахувати майновий стан ОСОБА_1 , для чого застосувати аналогію закону (зокрема кримінального, у частині застосування за частиною 4 статті 53 Кримінального кодексу України розстрочки при призначенні такого покарання, як штраф), і тому розстрочити виплату штрафу на 5 місяців, на 5 рівних частин, з виплатою по 3400 гривень кожною частиною.

Надання ОСОБА_1 розстрочки, з одного боку, буде сприяти реальному виконанню призначеного судом покарання, а з іншого - кожен місяць сплати штрафу, буде для нього відчутним для того аби мета адміністративного стягнення була досягнута. Разом з цим, за наявності відповідної можливості, ОСОБА_1 , може сплати суму одразу.

Суд враховує положення статті 40-1 КУпАП, але оскільки в силу положень пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці та військовозобов`язані - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1,2,7,8,9,10,17-24,26,27,33-38,40-1,154,221,245-253,254-255,268,271,276,279,280,283-285,287,294,298-300,304,305,306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні ним 08 червня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з розстрочкою.

Штраф підлягає сплаті шляхом уплати 5 (п`яти) платежів, у розмірі по 3400 (три тисячі чотириста) гривень кожен, кожного календарного місяця, до його закінчення, по одному платежу щомісячно, починаючи з липня 2023 року і по листопад 2023 року включно.

Постанову може бути оскаржено ОСОБА_1 шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Суддя Коваленко Д. С.