Провадження № 33/801/1090/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 02 вересня 2023 року о 00 год 55 хв. по вул. М. Ващука, 33, у м. Вінниці він керував транспортним засобом «BMW 32D», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності лікаря-нарколога Комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» (далі КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР, висновок № 1057.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2023 року, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я був проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), оскільки перебуваючи в КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР лікарем-наркологом не були відібрані зразки біологічного середовища (слина, сеча або змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя і руку) або кров для дослідження. Зазначав, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду не відмовлявся, а лише наполягав на відібрані зразків біологічного середовища. Вказував, що вимога працівників поліції та лікаря-нарколога щодо проходження огляду в закладі охорони здоров`я за допомогу приладу «Драгер» є незаконною, тому що в медичному закладі лікар відбирає зразки біологічного середовища, а іншого порядку не передбачено. Під час проходження зовнішнього огляду лікарем, а саме тест на тремтіння пальців рук, координації руху, швидкість реакції відповідали обстановці тверезої людини, що підтверджується відеозаписом з нагрудних боді-камер поліцейських.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 431278 від 02 вересня 2023 року 02 вересня 2023 року о 00 год 55 хв. по вул. М. Ващука, 33, у м. Вінниці ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 32D», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності лікаря-нарколога КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР, висновок № 1057.

Протокол складений уповноваженою особою, а його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП, протокол підписаний особою, яка його склала.

ОСОБА_1 своїм правом надати пояснення не скористався. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції в протоколі не вказав, відмовившись при цьому від його підписання.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно з пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук), в зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 погодився на пропозицію працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. В подальшому, як видно з відеозапису, перебуваючи в КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився від проходження такого огляду за допомогою приладу Драгер, оскільки бажав лише здати кров для дослідження. Лікарем та працівниками поліції роз`яснено водієві, що дослідження крові проводиться лише у тому випадку, якщо учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами. В подальшому ОСОБА_1 повідомив, що буде проходити огляд за допомогою приладу «Драгер», тільки в тому разі коли його ознайомлять з відповідним сертифікатом. Працівники поліції повідомили, що вказані документи знаходяться на стенді, однак ОСОБА_1 наполягав на отриманні саме оригіналів вказаних документів. ОСОБА_1 було повідомлено про те, що його дії розцінюються як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння і відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Відповідно до висновку КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1057 від 02 вересня 2023 року водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Отже відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, є підставою притягнення особи до відповідальності за статтею 130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд надав правильну оцінку.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо не відібрання у ОСОБА_1 біологічних зразків для проведення лабораторних досліджень з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, то апеляційний суд зазначає, що алкотестер це прилад для швидкого визначення концентрації алкоголю в крові людини шляхом аналізу повітря, яке вона видихає, та є тією вимірювальною технікою / обладнанням, за допомогою якої проводиться лабораторне дослідження і застосування якої передбачене Інструкцією № 1452/735 (пункт 9 Розділу III Інструкції), а відтак додатково відбирати в обстежуваного інші біологічні зразки не є необхідним.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що проведення лабораторних досліджень згідно з пунктами 7, 14 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/ є обов`язковим лише для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини при встановленні стану наркотичного сп`яніння або у випадку, коли водій внаслідок ДТП доставлений у заклад охорони здоров`я у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Отже підстав для відібрання біологічних зразків у ОСОБА_1 не було, а відтак вимога працівників поліції та лікаря-нарколога щодо проходження огляду в закладі охорони здоров`я за допомогу приладу «Драгер» є законною.

Інші доводи, на які посилається заявник, також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк