ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААД № 620711, 22.11.2023 року о 00 год. 02 хв., в м. Запоріжжя, по вул. Немировича Данченка, біля буд. 73, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «CHERY TIGGO», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, правопорушення вчинено повторно протягом року, (17.02.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за порушення вимог ч. 4 ст. 126 КУпАП), постановою Серія БАБ № 715083, чим порушив вимоги п. 2.1. а) Правил дорожнього руху України.

Справа призначалась до судового розгляду на 06.12.2023 року, однак ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Vaber» від 01.12.2023 року. Причин неявки суду не повідомив, будь-яких заперечень проти вказаного правопорушення ОСОБА_1 не надав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, участь особи за даними категоріями справ не є обов`язковою, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справ по суті.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судове засідання неповажною і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у його відсутність. У суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис, суддя приходить до наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1. Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судові рішення є обов`язковими до виконання.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис що наданий суду, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення Серія ААД № 620711 від 22.11.2023 року;

- рапортом командиру взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Стуброва від 22.11.2023 року, з якого вбачається, що під час несення служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху 22.11.2023 року в м. Запоріжжі у складі екіпажу АП Хижак 201 разом з сержантом поліції Романюк Т.В., приблизно о 00 год. 02 хв. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Немировича-Данченка, 73, на підставі ст. 35 ч. 1 п. 3 Закону України «Про Національну поліцію» зупинено транспортний засіб «CHERY TIGGO», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час спілкування виявлено ознака наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку останній відмовився у присутності лікаря нарколога, що підтверджено висновком медичного закладу № 10732 від 22.11.2023 року. На водія було складено протокол Серія ААД № 620756 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, порушення п. 2.5 ПДР України. Від керування ТЗ відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР. Про повторність попереджено. Під час перевірки згідно бази ІПНП встановлено, що останній позбавлений права керування ТЗ, правопорушення вчинено повторно протягом року, 17.02.2023 року постановою Серія БАБ № 715083 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Відносно ОСОБА_1 складено протокол Серія ААД № 620711 за ч. 5 ст. 126 КУпАП за порушення п. 2.1. а) ПДР України. ПВ не вилучалось, ТД не видавався. Зафіксовано на мобільний пристрій Моторола НОМЕР_2 ;

- довідкою старшого інспектора відділу з од адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП майора поліції Тонковської О., відповідно до якої, ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП 17.02.2023 року за постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, призначено покарання у виді штрафу у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування ТЗ на 1 рік, справа № 335/3043/23;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАБ № 715083 за ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- реєстраційною картою ТЗ;

- архівом порушень на 2 аркушах;

- відеозаписом.

Будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені докази, або вказували про порушення вимог ст. 266 КУпАП під час їх отримання у матеріалах справи відсутні, та не надані суду під час розгляду справи ОСОБА_1 .

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.1. а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Таким чином, кваліфікуючою ознакою дій за ч. 5 ст. 126 КУпАП є повторність яка виражається у вчиненні правопорушення після притягнення до відповідальності протягом року за вчинення порушень передбачених ч. 2-4 ст. 126 КУпАП.

Санкція за порушення ч. 5 ст. 126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Статтею 23 КУпАП, передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на наведене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що вчинено повторно протягом року.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер скоєного правопорушення та особу винного, ступінь суспільної небезпеки правопорушення.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до статті 33 КУпАП, при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, його майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у т.ч. зафіксованому в автоматичному режимі.

Вирішуючи питання щодо застосування адміністративного стягнення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд враховує те, що як вбачається з реєстраційної картки ТЗ, автомобіль марки «CHERY TIGGO», д.н.з. НОМЕР_1 , належить на підставі Договору - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , а тому доходжу висновку про неможливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання та виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття в суспільстві, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами у майбутньому, суд дійшов до висновку, що з урахуванням встановлених обставин справи до ОСОБА_1 доцільне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції, передбаченої за ч. 5 ст. 126 КУпАП, та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім превентивним заходом.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, ст.ст. 251, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 6 (шість) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15-ть днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15-ть днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постановив про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10-ти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя В.О. Макаров