Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1456/23

У К Р А Ї Н А
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В.,
за участтю секретаря судового засідання Гладишко Н.А.,
особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності Чорного О.В.,
розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
працюючого ДСНС, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст.173-2 КУпАП,
в с т а н о в и в:
08 жовтня 2023 р. близько 11 год. 30 хв. в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме не давав вийти з домогосподарства, вчинив сварку під час якої висловлювався словами брутальної лайки в її адресу, внаслідок чого міг заподіяти шкоду її психічному здоров`ю.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, показав, що того дня він приїхав, взяв дитину погуляти, вона сказала привезти дитину в обід бо вони лягають спати. Привіз дитину, сказав, якщо вони не будуть їхати, то він почекає під воротами, щоб дитина поїла і щоб взяти дитину знову.
Побачив рух в подвір`ї, збираються кудись їхати. До цього, він хотів взяти дитину з ранку до вечора в ОСОБА_3 , але йому не дали так як у нього немає дитячого крісла. Він став біля подвір`я, для того щоб зафіксувати відсутність у них дитячого крісла, коли вони будуть виїжджати.
Спочатку до нього вийшла ОСОБА_4 бабуся і обзивала нецензурною лайкою, він відреагував на це спокійно та культурно попросив, щоб вона не була собакою та пішла займалась своїми справами. Вона кинула в його машину три камені. Потім побачив, що вони виїжджають і став перед машиною перегородив шлях, знімав на камеру та просив показати де у них дитяче крісло, вони відповіли, що дитина цією машиною їхати не буде, тому він відійшов. Машина поїхала. Потім він побачив, що виїжджає машина дідуся, він помітив, що позаду хтось сидить, він зателефонував до дружини і запитав де крісло дитяче, вона відповіла, що їде на зупинку на маршрутку. Після того він їх обігнав і не створював їм ніяких аварійних наслідків. Потім зупинився на трасі. Вони виїхали на трасу зупинились та почали від нього ховатись. Він до них під`їхав, а вони почали кричати до нього, що він маніяк, вбивця, наркоман, він все знімав і коли тримав дитину на руках ОСОБА_5 хотіла кинути в нього камінцем. Сказала, що викличуть поліцію. Потім вони викликали поліцію. Поліція приїхала і склали на нього протокол.
На колишню дружину він ніколи не підіймав руку. До ОСОБА_5 ніколи не говорив поганих слів. З дружиною були колись сімейні суперечка. В той день ні.
Подія відбувалась 08.10.2023 близько 13 год. точної години він не пам`ятає, оскільки був в незрозумілому стані, бо йому не давали дитину. Він стояв біля калітки. Коли побачив, що виїжджають то підійшов і сказав, що вони не виїдуть поки він не побачить дитячого крісла. Вони на нього покричали, а потім побачили, що він не відступить, сказали, що дитина на цій машині їхати не буде. Вони кричали до нього, а він мовчав.
Того дня на нього склали протокол за насильство і за керування в стані наркотичного сп`яніння, але він був в нормальному стані.
На місці події біля подвір`я, були хрещені ОСОБА_4 , її бабуся і дідусь. До ОСОБА_4 він не кричав. Він говорив до бабусі, бо вона вийшла та сказала : «Їдь з відси гімно мале».
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні зазначив, що відповідно до матеріалів подія відбувалась близько 11 год. 30 хв., а протокол складений біля 17 год., чому відразу не викликали поліцію та безпосередньо на місці не скласти протокол. Крім свідчень ОСОБА_5 яка є зацікавленою особою інших доказів немає. Зі свідчень його клієнта та з матеріалів справи на момент вчинення на місці були ще особи, але вказані особи не були залучені як свідків. Тому із загальної сукупності, вина не доведена доказами, які є в матеріалах, тому просить провадження у справі закрити за відсутності складу правопорушення. Було складено на підставі пояснень потерпілої наданих в стані емоційного переживання.
Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Просив звернути увагу, що домашнє насильство, це певні систематичні дії психологічного характеру, ОСОБА_1 жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення дій психологічного характеру, доказів немає. Свідок та потерпіла спростувала свої пояснення що до вчинення зазначених дій та в суді потерпіла не пояснила, яку саме брутальну лайку застосовував ОСОБА_6 до неї, а поліцейський кваліфікував його дії виключно на їх поясненнях, від яких вони фактично відмовились в судовому засіданні. Тому вина ОСОБА_6 не доведена та необґрунтована. Протокол складний виключно щодо конфлікту, стосовно того, що ОСОБА_2 не хоче давати дитину. Зазначити, що в Білоцерківському міськрайонному суді розглядається справа щодо встановлення порядку побачення з дитиною.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що до неї зателефонував колишній чоловік і вони домовились, що він приїде і візьме дитину погуляти із 10 год. до 13 год. і ця розмова записана на телефон. Привів дитину, вона сказала, що буде класти дитину спати і коли проснеться то повезу дитину додому. І взагалі не знали чи поїдуть бо дитина себе погано почувала. Поклала дитину спати. Потім о 15 год. 16 год. їхали її хрещені ОСОБА_7 до дому і він перекрив їм дорогу. Вона була в будинку з дитиною і почула сварку, вийшла ОСОБА_8 говорив на підвищених тонах, матюкався до її бабусі. Вона підійшла і запитала, що відбувається і пояснила, що дитини тут нема, він почав звинувачувати її, що вона не вміє готувати їсти, тому дитина «обкакалась». Просила щоб він поїхав.
Він стояв біля їхнього будинку з 13 год. до 17 год. і це жахливо, коли під будинком стоять люди. Бабуся розповіла, що підходила до нього, щоб він не стояв, однак він сказав, що не поїде і щоб вона викликала поліцію. Бабуся також дзвонила до його батьків.
Коли вони їхали з дідусем то ОСОБА_8 переслідував їх на машині, дзвонив, погрожував, що у дідуся заберуть права і інше говорив. Їхав за ними, потім обігнав їх.
Біля будинку, всі його просили щоб він поїхав, бо з дитиною він вже погуляв і що потім він зможе його взяти, коли вона приїде до ОСОБА_9 у вечері, але він стояв під будинком і морально на них всіх давив. Вони просили його поїхати, він почав на всіх кричати, її бабусю посилати до психіатричного будинку. Потім почав ображати її, кричати до неї, що вона не вміє готувати їсти. Він кричав і матюкався до неї і до бабусі. Спочатку до бабусі і поки вона не вийшла то не давав виїхати хрещеним з подвір`я.
Денис взяв дитину пів на одинадцяту і повернув близько 13 год. Подія коли ОСОБА_8 її ображав і матюкався відбувалась близько 15 год. 16 год. Поліцію вона відразу не викликали, сподівалась, що він поїде, викликала вже на дорозі. Фізичної сили він не застосовував. Не погрожував. А кричав і застосовував нецензурну лайку, які саме матюки він говорив вона не буде повторювати.
У них з ОСОБА_10 постійно виникають такі конфлікти. І після того як справа в суді він погрожував усій її сім`ї, казав, якщо його визнають винним то вона буде страждати все своє життя і її бабуся, а тато поїде воювати, він попіклувався про це. І також говорив, що з суддею буде розбиратись поліція Б.Церкви, це все у неї записано на телефон, вона може надати.
Також відносно ОСОБА_8 було складено припис того дня.
Того дня він стояв біля будинку, чим дратував, перешкоджав виїзду, висловлювався та виражався нецензурною лайкою до її родини та до неї. До неї він кричав та матюкався, принижував її, що вона не вміє готувати. Вона близько стояла біля ОСОБА_8 та зрозуміла, що він був в наркотичному сп`яніння, це видно було по його очах.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що того дня ОСОБА_4 приїхала до неї з сином. ОСОБА_8 приїхав побачитись з сином і йому ніхто не забороняв. Він взяв малого погуляв з ним і привів назад. Став в них під подвір`ям. Вона вийшла попросила його поїхати, так як дитина спала, то чому було там стояти. Він відмовився і сказав, що буде стояти поки вони не будуть їхати додому. Вона просила щоб він від`їхав подалі, але він відмовився, казав, що викликайте поліцію і що нічого їй пояснювати не буде.
Вона повернулась до будинку, а коли виїжджали її донька із зятем то він перегородив дорогу і не давав їм їхати. Зять запитав чому він їх не випускає, якщо щось має то нехай говорить до ОСОБА_4 , він відповів, що перевірить чи не їде його дитина з ними, заглянув у машину і тоді їх випустив. Але залишився біля подвір`я.
Потім ОСОБА_4 вирішила їхати додому, вони мали вивезти її на трасу посадити на маршрутку. Вони виїхали, він їхав за ними, потім подзвонив і казав до ОСОБА_4 , що його дідові грозить штраф і позбавлення права керування.
Вони виїхали на трасу, вийшли з машини. Він вискочив з машини і почав бігати знімати їх на камеру, бігав знімав машину їх, не зрозуміло чому. Вона зупиняла маршрутку, але через те, що він бігав знімав, маршрутка не зупинилась. Після чого вони почали сваритись. Вона запитала чого він їх знімає, а він тисячу раз кричав викликайте поліцію. Вона викликала поліцію.
Біля будинку він почав доказувати, що непотрібно.
Подія відбувалась після обідній час. ОСОБА_8 приїхав коли її не було вдома. Коли повернулась додому близько пів на першу, він гуляв з дитиною, потім привів її додому.
ОСОБА_4 він обзивав нецензурною лайкою і її також. Говорив нецензурні слова і що бачив те говорив. Це було на трасі.
Денис біля будинку кричав менше, більше кричав на дорозі. Протокол вона підписувала, але не читала його.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що того дня він був на чергуванні. Надійшло повідомлення на "102" про домашнє насильство, виїхали на місце події. Вони були вже на дорозі. Потерпіла пояснила, що її колишній чоловік вчиняв відносно неї психологічне насильство, її пояснення підтвердила її бабуся. Він відбирав пояснення та складав припис. Протокол складав ОСОБА_13 .
Потерпіла їм пояснила, що її колишній чоловік ОСОБА_1 висловлювався словами брутальної лайки в її адресу, на той час все відбувалося на дорозі, так як вони покинули місце події.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, врахувавши покази потерпілої та свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя враховує наступне.
Частиною 1 ст.9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.254 КУпАП Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме: показами потерпілої та свідків, які надані в судовому засіданні; відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 922427 від 08.10.2023 р., який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, у якому викладені обставини вчинення правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 08.10.2023 р; копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 344347 від 08.10.2023 р.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколу, оскарження таких дій та його результатів.
Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України № 2229-VIII від 07.12.2017 «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який набрав чинності із 07.01.2018, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, і такі діяння є умисними.
За таких обставин, оцінивши наведені докази, суддею встановлено, що гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП, оскільки він своїми діями вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Під час розгляду справи судом з`ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин ОСОБА_1 та його захисником не надано.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність гр. ОСОБА_1 суддею не встановлено.
Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, тяжкість ймовірних наслідків, дійшов висновку про призначення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 173-2 ч.1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. (П`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.) .
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного суду, протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Повний текст постанови виготовлено 19.12.2023 року.
Суддя О. В. Митюк.