ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши адміністративний матеріал, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2023 року, о 23 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом „Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по пр. Соборному, біля будинку 171 у м. Запоріжжі, у стані алкогольного сп`яніння; медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, висновок № 10174 від 07.11.2023 року, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом паркування, без порушень ПДР, про повторність попереджений.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинення адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі, суду пояснив обставини правопорушення, просив суворо не карати. Крім того, ОСОБА_1 суду заявив клопотання про розстрочку адміністративного стягнення у разі накладення на нього судом штрафу, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП, розмір якого, є непомірним для нього шляхом одноразової сплати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 619732 від 07.11.2023 року; рапортами співробітників поліції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.11.2023 року; висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР № 10174 від 07.11.2023 року 00-35 год., згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; довідкою адмінпрактики щодо відсутності повторності; оглянутим компакт-диском, на якому відображені події, викладені в протоколі, поясненнями ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За викладених обставин, враховуючи доведеність матеріалами справи вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з метою виховного впливу та запобіганню вчинення зазначеною особою нових правопорушень, суд приходить до висновку, що його слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 гривень, у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до розділу першого ПДР України, встановлено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом та має відповідне посвідчення водія.

Відповідно до п. 28 ч. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, згідно до якого позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно з довідкою, наданою інспектором УПП в Запорізькій області ДПП, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, у зв`язку з чим, суд не застосовує до нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом, який виніс таку постанову.

Згідно зі ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 наведено достатньо обгрунтованих доводів про неможливість своєчасного виконання постанови суду шляхом сплати штрафу у розмірі 17 000 гривень, у зв`язку з чим, враховуючи встановлені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити його клопотання та розстрочити ОСОБА_1 виконання даної постанови в частині сплати штрафу строком на шість місяців.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 40-1, 130, 251, 256, 268, 283, 284, 301, 304, 307 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок без позбавлення права керування транспортними засобами.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у такий строк, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Клопотання ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок строком на 6 (шість) місяців зі сплатою штрафу рівними частинами по 2 833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні 34 копійки, щомісяця з 04.12.2023 року по 04.06.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Калюжна