Справа № 342/79/23
Провадження № 3/342/65/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який не працює,

за ч. 2 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 459642 від 19 січня 2023 року, ОСОБА_1 19.01.2023 о 20 год. 25 хв. в смт. Чернелиця по вул. Грушевського керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора «Alkotest» № 6810 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 8280 від 19.01.2023 р., результат огляду становить 2,46 проміле. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Візінський В.В. до суду 15.06.2023 подав клопотання, в якому просив закрити провадження в справі № 342/79/23 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 274 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В даному клопотанні зазначив, виходячи із відео, яке додано до матеріалів справи, чітко проглядається, що після зачитання протоколу ОСОБА_1 , працівник поліції заявив, що закінчив оформлення адміністративних матеріалів, однак копію протоколу ОСОБА_1 не вручив (не вручив обвинувачення). Після надання протоколу для підпису ОСОБА_1 , працівник поліції дописував якісь дані в протокол, що також чітко видно на відео. При цьому, в протоколі видно, що в ньому не було вказано частину ст. 130, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності.Суд не має процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення водію копії протоколу про правопорушення. Сторона захисту розцінює це як істотне порушення водія права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції (Івано-Франківський апеляційний суд у справі № 345/792/23).Відсутність даних про вручення водію копії протоколу про правопорушення за ст. 130 КУпАП унеможливлює притягнення водія до відповідальності, оскільки у суду немає процесуально-правових підстав для відхилення доводів про недоведеність вини.У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин, факти вчинення Позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є недоведеними.Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.На переконання сторони захисту, працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху, та не доведено що він є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.Таким чином, для притягнення для адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП поліцейський мав зафіксувати на службову відео камеру безпосередньо рух транспортного засобу, зупинення безпосередньо самим поліцейським транспортного засобу під час руху, і виключно за таких обставин вважається, що особа керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.Зі сторони ОСОБА_1 , не було допущено порушення Правил дорожнього руху. Так, ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, а сидів на пасажирському сидінні. На відео не зафіксовано безпосереднє керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Згідно показів свідків, допитаних в судовому засіданні, випливає, що ОСОБА_1 не здійснював керування автомобілем.Звертає увагу суду, що рапорт працівника поліції, який міститься в матеріалах справи, містить відверто недостовірну інформацію про здійснення патрулювання працівниками поліції. Так, свідок ОСОБА_2 , повідомив суду, що від викликав поліцію, оскільки його автомобілю було спричинено пошкодження. Хто перебував за кермом він не бачив. Також, факт ДПТ чітко видно на відео, яке міститься у матеріалах справи.Крім цього, визнання вини у вчиненні порушення ПДР за відсутності інших доказів не може бути достатнім доказом такого порушення, що відповідає правовій позиції ВС/КАС в постанові від 08.07.2020 року у справі № 177/525/17.Окрім цього, звертає увагу суду на те, що складений протокол працівником поліції не в повній мірі відображає місця виявлення правопорушення, обставини правопорушення.Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судове засідання 22.06.2022 ОСОБА_1 та його захисник адвокат Візінський В.В. не з`явилися. В поданому до суду клопотанні про закриття провадження у справі, захисник просив дане клопотання та справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. ОСОБА_1 подав до суду 15.06.2023 заяву, в якій просив подальший судовий розгляд справи проводити без його участі, провадження у справі закрити з підстав, наведених у клопотанні захисника.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 459642 від 19 січня 2023 року та додані до нього матеріали, оглянувши диск, що доданий до матеріалів адмінправопорушення, заслухавши в судовому засіданні 02.05.2023 ОСОБА_1 , його захисника та свідків, встановлено наступне.

При прийнятті рішення за наслідками розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.

Так, згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім цього, згідно із ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 459642 від 19 січня 2023 року, ОСОБА_1 19.01.2023 о 20 год. 25 хв. в смт. Чернелиця по вул. Грушевського керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора «Alkotest» № 6810 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 8280 від 19.01.2023 р., результат огляду становить 2,46 проміле. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння, крім того необхідно враховувати, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту. Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП України характеризується умисною формою вини.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 266 КУпАП Особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд, у судовому засіданні, оглянув відеозапис події, доданий до протоколу.

Зокрема, на відеозаписі (0013084__0008), дата і час 19.01.2023, 20:58 год., зафіксовано: транспортний засіб марки перебуває у нерухомому стані, працівник поліції стоїть біля водійських дверей даного автомобіля.

Факт керування ОСОБА_1 19.01.2023 о 20 год. 25 хв. (як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення) транспортним засобом марки Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , на даному диску не міститься.

Верховний Суд у Постанові від 20.02.19 по справі №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження в салоні транспортного засобу, що не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останнього адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом.

В наданих до суду адміністративних матеріалах відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 19.01.2023 о 20 год. 25 хв. (як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення) транспортним засобом марки Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 .

В судовому засіданні 02.05.2023 допитувалися свідки, яких було попереджано про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що 19 січня 2023 року близько 22 год. їхав по дорозі в смт. Чернелиця, йому на зустріч їхав автомобіль із включеним дальним світлом фар та засліпив його. Він зупинився, а інший автомобіль зупинився за 100 метрів. Свідку було пошкоджено автомобіль та коли він зупинився, то почав оглядати свій автомобіль. Хто їхав за кермом автомобіля марки Volkswagen Passat, він не бачив. Коли свідок підійшов до автомобіля Volkswagen Passat, ОСОБА_1 був п`яний, сидів в автомобілі з відкритими дверима, на місці водія. Потім викликав поліцію. Були незначні механічні пошкодження у автомобілі, конфлікт відносно завданої шкоди вичерпаний.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що в нього у с. Кунисівці гостював ОСОБА_5 , який живе у с. Вільхівці. Коли вони йшли по дорозі, зупинився легковий автомобіль сірого кольору, та вони із ОСОБА_5 сіли в неї. За кермом цього автомобіля був ОСОБА_6 . У ОСОБА_7 почув, що щось сталося, що автомобіль з чимось зіткнувся. Свідок був випивший та що сталося, він не знає. У автомобіль він сів ззаді, коло нього сів ОСОБА_8 . За кермом сидів ОСОБА_6 , а з боку ОСОБА_9 . Коли сталося ДТП, ОСОБА_10 втік та де дівся ОСОБА_6 , свідок не знає. Свідок вказав, що пояснення сам він не писав, а підписав те, що було написано працівником поліції. Коли ОСОБА_11 проходив огляд, свідок не бачив.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що він був в гостях у ОСОБА_12 , після чого вони ще ішли до нього у с.Вільхівці. По дорозі їхав автомобіль Volkswagen та зупинився. За кермом даного автомобіля був ОСОБА_13 , ми з ним з одного села. Коли він та ОСОБА_14 сіли у автомобіль, то у ньому був ОСОБА_9 , який сидів біля водія. Свідок був випивший, тому точної години не пам`ятає. Їхавши в автомобілі, свідок почув, що щось тріснуло, ОСОБА_15 відразу зупипився і вибіг із автомобіля, а свідок побіг за ним. Коли свідок повернувся назад, то побачив там поліцію і він пішов звідти геть. Свідок не був під час складання протоколу.

Суд критично оцінює письмові пояснення свідків, що додані до протоколу про адміністративне праворушення та знаходяться у матеріалах справи, так як вони написані не власноруч ними, а заповнені (написані) працівником поліції.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 27 червня 2019 року по справі №560/751/17 зазначив, що письмові пояснення свідків адмінправопорушення без їх допиту є неналежними доказами.

Відеозаписом події підтверджується про те, що ОСОБА_1 не було належно роз`яснено і забезпечено право на невідкладну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист. Це порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу. Таке порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння працівником поліції відповідно до 266 ч.5 КУпАП є підставою для його визнання недійсним. Зазначене порушення дає підставу для суду вважати, що внаслідок такого відступу від закону всі здобуті поліцейськими у справі дані не можуть бути допустимими доказами в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева».

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядку), результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Проте, в порушення вищевказаних вимог, доданий до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не містить відмітки про те, що він відноситься до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 459642 від 19.01.2023, та не зазначено, що примірник Акту огляду вручено ОСОБА_1 .

Також істотним порушенням права на захист є невручення ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення. У справі немає письмових даних про таке вручення документа чи про відмову правопорушника від його отримання або направлення та отримання поштовим зв`язком. Це свідчить про те, що фактично ОСОБА_1 не пред`явлено адміністративне звинувачення, що є процесуальною перешкодою для притягнення до відповідальності. Наявність у справі оригіналу цього протоколу не усуває вказаного істотного порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки згідно ст. 254 КУпАП йому мала бути вручена належної якості копія протоколу, що не виконано. Суд не має права вручати копію протоколу, оскільки не є стороною звинувачення.

Згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції: Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Однак, у порушення даного пункту Інструкції, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 459642 від 19.01.2023, як вбачається із відеозапису події з нагрудної камери працівника поліції, доданого до протоколу, працівник поліції уніс додаткові записи після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано ОСОБА_1 .

Суд не приймає до уваги рапорт інспектора СРПП відділення поліції № 2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції М.Боднарчука від 19.01.2023, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він не може слугувати однозначними доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а). Даний рапорт фактично є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника відділення поліції про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, у розумінні статті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік можливих доказів вини правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП (керування в стані алкогольного сп`яніння), як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності. Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в передбаченому законом порядку.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Вищезазначені обставини свідчать про:

- відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом;

- порушення працівниками поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

За таких умов, на думку суду, на цьому етапі, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП є сумнівними, що є не прийнятним, та не кореспондується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, а тому, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що вина особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі, а тому приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 221, 247-249, 268, 283-285, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд.

Суддя: Федів Л. М.