Справа № 591/9299/23 Провадження № 3/591/3131/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу, 12 жовтня 2023 року о 03 год. 07 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем Dadi SUV, н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми по вул. Харківська, в районі буд. 44, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я КНП СОР ОКМЦСНЗ, висновок № 1573, згідно якого, ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За цим фактом 12 жовтня 2023 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 619431.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначивши про те, що дійсно керував транспортним засобом за наведених обставин, був тверезий, в медичному закладі бажав пройти відповідний огляд на стан сп`яніння шляхом відібрання біосередовища, на що отримав відмову від лікаря, який вимагав проходити огляд лише за допомогою технічного приладу, з результатом якого його не ознайомили.

Дослідивши докази, що містяться в справі, суд приходить наступних висновків.

Інкримінований в провину ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення характеризується керуванням транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, встановленого відповідно до діючого порядку.

Тобто, наведена норма є відсилочною на відповідний порядок, який встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, яким затверджено відповідну Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису, ОСОБА_1 дійсно після зупинки його працівниками поліції, спокійно та адекватно спілкується з правоохоронцями, надає документи для перевірки, тобто не вчиняє якихось дій чи вчинків, які викликали б сумніви в його адекватності, але все одно погодився на проходження огляду в медичному закладі.

При прибутті в медзаклад, огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою технічного приладу, після продування якого медичний працівник мовчки лише показує присутнім табло приладу, навіть не озвучивши його результат, не зафіксувавши його, а до матеріалів не долучено жодного документу на підтвердження висновку приладу.

Проте, відеозапис містить однозначну незгоду ОСОБА_1 з його перебуванням в стані алкогольного сп`яніння, що, відповідно до наведених нормативних актів кореспондувало обов`язок відібрання у нього зразків біосередовища (до речі відеозапис не містить спростування твердженням водія про те, що він дійсно бажав пройти огляд в медичному закладі саме шляхом відібрання біологічних зразків).

Відтак, відсутність в матеріалах справи доказів згоди водія з результатами огляду, так само як і відсутність доказів спростування пояснень ОСОБА_1 щодо незгоди з результатами проведеного в медичному закладі огляду за допомогою приладу алкотесту «Драгер», як і відсутність роз`яснення відповідного права на проведення огляду в медичній установі шляхом відібрання від нього біологічних зразків, суд розцінює як неподання належних, допустимих та достатніх доказів керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а сам по собі висновок закладу у суду викликає сумніви (з урахуванням відсутності очевидних ознак сп`яніння у особи, відсутності в справі доказів висновку технічного приладу, суду не доведено поза розумним сумнівом перебування особи в стані сп`яніння (Постанова Сумського апеляційного суду від 14 березня 2023 року, провадження № 33/816/272/23)).

Відтак, в діях ОСОБА_1 не доведено складу інкримінованого правопорушення, а отже, з урахуванням вимог ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП та відсутності у суду повноважень на самостійне збирання доказів, провадження в справі належить закрити, приймаючи до уваги в тому числі те, що наведені обставини зумовлюють проведення огляду з порушенням зазначених вимог закону, який на підставі ч. 6 ст. 266 КУпАП вважається недійсним та викликає у суду сумніви.

Таких висновків суд дійшов також враховуючи, що необізнаність особи, в процедурі проведення огляду при відсутності з боку представника держави зрозумілого роз`яснення відповідних прав на оскарження результату огляду, може бути розцінена як порушення права на захист особи.

Інші долучені до протоколу матеріали наведених висновків суду не спростовують та містять інформацію виключно щодо обставин оформлення матеріалів.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у 10-денний строк з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя О.В. Сибільов