Справа № 473/6776/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"20" грудня 2023 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Казарєз К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Головного Управління ДПС у Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює головним бухгалтером ТОВ «В-Центр», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обліковий номер платників податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2023 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення №438 від 27.11.2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

У протоколі, який складений головним державним інспектором відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту ГУ ДПС у Миколаївській області Костюком О.Ю., зазначено таке:

«Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2023 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення платником податків:

п. 188.1 ст.188, ст.189, п.200.1, абз. б) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за серпень 2023 року на суму 240589 гривень.

п. 188.1 ст.188, ст.189, п.200.1, абз. в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на 189526 гривень.

п.188.1. ст.188, ст.189, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України а саме не складено та не зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних в серпні 2023 року податкову накладну на обсяг поставки 1 217 616,72 грн., крім того ПДВ 243523,34 гривень.

(занижено суму податкових зобов`язань за серпень 2023 року на суму 243 523 грн. та не зареєстровано податкову накладну на обсяг поставки (без ПДВ) 1 217 617 грн., крім того ПДВ 243 523 грн. внаслідок заниження ТОВ «В-ЦЕНТР» бази оподаткування на суму 1 217 617 грн., крім того ПДВ 243 523 грн. по операціям з постачання в серпні 2023 року однорідної групи товарів з різними найменуваннями, які підпадають під визначення ідентичних або однорідних з кодом УКТЗЕД 4107 на адресу контрагентів-покупців нижче звичайних цін, а саме нижче оціночної вартості вибуття самостійно виготовлених товарів, що призвело в свою чергу до завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за серпень 2023 року на суму 240 589 грн., завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на 189 526 гривень).

В протоколі вказано, що порушення викладені в акті перевірки від 15.11.2023 №10702/14-29-07-04/36416075.

Дата, час і місце вчинення порушення: з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року за фактичною адресою: вул.Соборності, буд. 33. м.Вознесенськ. Миколаївська область. 56500, триваюче правопорушення виявлено 15.11.2023 року акт від 15.11.2023 №10702/14-29-07-04/36416075)».

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч.1 ст.163-1 КУпАП».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча згідно із поштовим повідомленням, рекомендований лист із судовим викликом отримала мама 09.12.2023 року, тому розгляд справи відбувся в його відсутності згідно із положеннями ст.268 КУпАП.

ОСОБА_1 до початку судового засідання надав письмові заперечення, в яких просив провадження у справі закрити через відсутність події та складу правопорушення, зазначивши, що відсутні докази наявності складу правопорушення. Зазначив, що складено лише акт перевірки, проте посадовцями податкової не складено рішення про порушення ним правил податкового обліку та не прийнято відповідні податкові повідомлення-рішення. Зазначив, що при визначенні собівартості готової продукції контролюючим органом не враховані вимоги п.п.14.1.36, 14.1.231 п.14.1 ст.14 ПКУ, що є перевищенням контролюючого органу. Також вказав, що відсутня суб`єктивна сторона правопорушення.

В письмових запереченнях, наданих до суду ОСОБА_1 вказав, що 13 грудня 2023 року він отримав судову повістку про судове засідання 20 грудня 2023 о 9.00 по справі 473/6776/23 про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак станом на 19.12.2023 року він не отримав винесеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, який напевно було складено посадовою особою ГУ ДПС у Миколаївській області за результатами акту від 15.11.2023 №10702/14-26-07- 04/36416075 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «В-ЦЕНТР» (код за ) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету», складений ГУ ДПС у Миколаївській області (надалі за текстом - Акт перевірки), який було отримано ТОВ «В -ЦЕНТР» 07.12.2023 року.

В запереченнях ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може грунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. 251,252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак ОСОБА_1 зазначив, що Головним управлінням ДПС у Миколаївській області не надано жодних належних об`єктивних та обгрунтованих доказів, які б вказували на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Фактично станом на дату розгляду справи було складено тільки акт перевірки, з яким він ознайомлений лише 07.12.2023 року.

Станом на дату отримання акту перевірки та дату розгляду справи у суді контролюючим органом:

не винесено рішення про порушення мною податкового обліку,

не прийняті відповідні податкові повідомлення рішення.

Тому ОСОБА_1 зазначив, що заперечує проти висновків акту перевірки про порушення саме ним встановленого Законом порядку ведення податкового обліку на наступних підстав.

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2023 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення платником податків:

.1. п. 188.1 ст. 188, ст.189, п.200.1. абз. б) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, оскільки завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за серпень 2023 року на суму 240589 гривень,

п. 188.1 ст. 188. ст.! 89. п.200.1. абз. в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, оскільки завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на 189526 гривень.

п. 188.1. ст.188. ст.189. п. 201.1. п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України а саме не складено та не зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних в серпні 2023 року податкову накладну на обсяг поставки 1 217 616.72 грн. крім того ПДВ 243523,34 гривень.

Так, в Акті перевірки вказано, що при розрахунку показника рядка 19 Декларації (рядок 9 (колонка Б) Декларації) контролюючими органами встановлено їх заниження на загальну суму 243523 грн за серпень 2023 року, що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації за серпень 2023 року, оскільки було занижено показники:

рядка 1 (колонка Б) «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою» Декларації за серпень 2023 року на суму 243523 грн. внаслідок заниження ТОВ «В-ЦЕНТР» бази оподаткування на суму 1217616,72 грн. крім того ПДВ 243523,32грн по операціям з постачання в серпні 2023 року однорідної групи товарів з різними найменуваннями, які підпадають під визначення ідентичних або однорідних з кодом УКТЗЕД 4107 на адресу контрагентів покупців нижче звичайних цін, а саме нижче оціночної вартості вибуття самостійно виготовлених товарів, яка визначена відповідно до рахунку 26 «Готова продукція» за серпень 2023 року згідно та наказу про облікову політику ТОВ «В- ЦЕНТР».

Занижена база оподаткування ПДВ визначена перевіряючими як різниця між розрахованою ними середньозваженою собівартістю виготовленої готової продукції та вартістю реалізованої готової продукції.

Потім, визначивши різницю між собівартість реалізованої готової продукції в серпні 2023 року , яку розраховано контролюючим органом власним методом, та договірної ціною реалізації готової продукції в серпні 2023 року ТОВ «В-ЦЕНТР», контролюючий орган констатував, що ТОВ «В-ЦЕНТР» на порушення вимог п.44.1, ст.44. п.185.1 ст.185. п.188.1 ст.188. з урахуванням вимог п.п.14.1.36. п.п.14.1.231 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, занижено базу оподаткування, у зв`язку з реалізацією нижче звичайних цін, а саме нижче: оціночної вартості вибуття самостійно виготовлених товарів, без обгрунтування причин такої реалізації на суму 1217616,72 грн., що в свою чергу призвело до заниження податкових зобов`язань ПДВ на суму 243523 грн по операціях з постачання товарів у серпні 2023 року.

Фактично контролюючий орган, в порушення вимог п.п.14.1.36. п.п.14.1.231 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, визначив, що собівартість реалізованої готової - це звичайна ціна, що є прямим порушенням норм ПКУ та перевищенням повноважень контролюючого органу.

Так, відповідно до норм п. 188.1. ст.188 ПКУ база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком.

Отже, ОСОБА_1 зазначив, що як можна побачити, положення п. 188.1 ПКУ взагалі не згадують про собівартість виготовленої продукції. Фактично, база оподаткування ПДВ визначається за договірною ціною продажу, але не нижче звичайних цін. Собівартість продукції виробника не згадується серед критеріїв визначення розміру звичайної ціни для цілей визначення бази оподаткування ПДВ. На це неодноразово звертали увагу також податкові органи в індивідуальних податкових консультаціях ДФСУ від 28.10.2020, № 4451/ІПК/99-00-05-06-02-06, від 06.03.2020, № 965/6/99-00-07-03-02-06/ІПК, від 15.06.2020, № 2434/ІПК/26-15-04-01-18 , від 26.06.2020, № 2561/6/99-00-05-06-02-06/ІПК, від 10.02.2022, № 329/ІПК/99-00-21-03- 02-06, від 16.04.2019 р. № 1620/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, від 01.02.2019 р. № 358/6/99- 99-15-03-02-15/ІПК, від 16.01.2019 р. № 177/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, від 20.04.2018 р. № 1734/6/99-99-15-03-02- 15/ІПК, від 05.04.2018 р. № 1443/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, від 12.06.2017 р. № 583/6/99-99-15-03-02-15/ІПК.

ОСОБА_1 зазначив, що в наведених роз`ясненнях, зокрема, зазначено, що: для цілей оподаткування ПДВ такою договірною ціною є ціна, визначена у Договорі, під звичайною ціною розуміється ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін, при визначенні бази оподаткування ПДВ-операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг враховується рівень звичайних цін на таку продукцію та не враховується розмір собівартості такої продукції. У разі якщо собівартість продукції перевищує звичайну ціну такої продукції, то податкова накладна на суму перевищення собівартості над звичайною ціною не складається.

ОСОБА_1 зазначив, що з урахуванням вищенаведеного, при продажу самостійно виготовленої продукції платнику ПДВ слід визначати податкові зобов`язання виходячи з ціни продажу, а сформована в обліку собівартість у виробника продукції не впливає на базу обкладення ПДВ. ОСОБА_1 зазначив, що TOB «В-ЦЕНТР» продає готову продукцію за ринковими цінами, і в загальному випадку, практично завжди визначаючи договірну ціну, вище ціни прейскуранту.

ОСОБА_1 зазначив, що враховуючи вищевикладене, визначення контролюючим органом заниження бази оподаткування за реалізованою готовою продукцією у серпні 2023 року, як різницю між собівартістю такої реалізованої готової продукції, яку визначив самостійно без посилань на данні бухгалтерського обліку підприємства, та договірною ціною її реалізації, є прямим порушення норм статті 14,188 ПКУ. ОСОБА_1 зазначив, що за підсумком викладеного, ГУ ДПС за відсутністю жодних підстав неправомірно стверджує про завищення задекларованої суми бюджетного відшкодування, зокрема, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за серпень 2023 року на суму 240589 гривень, щодо завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на 186 526 гривень, та того факту, що не складено та не зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних в серпні 2023 року податкову накладну на обсяг поставки 1217616,72 грн., крім того ПДВ 243523,34гривень.

ОСОБА_1 зазначив, що на підставі вищевикладеного, ним не порушено ведення податкового обліку. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що у відповідності зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Вищий адміністративний суд України в ухвалі по справі № К-29577/09 від 23.10.2012 року, зазначає, що до складу адміністративного правопорушення відносяться ознаки: об`єкт адміністративного проступку, об`єктивна сторона, суб`єкт проступку, суб`єктивна сторона. Всі вищезазначені елементи складу адміністративного проступку становлять нерозривну єдність. Наявність цих елементів є обов`язковою умовою для кваліфікації конкретного діяння в якості адміністративного проступку. Якщо відсутній хоча б один з цих елементів або його невідповідність ознакам, які передбачені в Особливій частині Кодексу України про адміністративні правопорушення, то зазначене діяння не є адміністративним проступком.

Натомість ОСОБА_1 зазначив, що Головним управлінням ДПС у Миколаївській області не надано жодного належного, об`єктивного та обгрунтованого доказу, які б вказували на наявність у моїх діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КупАП. жодними доказами не доведено, що він умисно, тобто усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки, та бажаючи чи свідомо допускаючи настання цих наслідків, або з необережності, вчинив порушення порядку ведення податкового обліку.

ОСОБА_1 зазначив, що в Акті перевірки не наведено доказів та висновків про відсутність податкового обліку, про порушення мною встановленого Законом порядку ведення податкового обліку та вказав, що в даній справі відсутня суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП - відсутня вина особи, яка притягується до відповідальності, а також об`єктивна сторона - фактична наявність а не відсутність податкового обліку, не порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

ОСОБА_1 зазначив, що йому не надіслано взагалі протокол про адміністративне правопорушення вищенаведених вимог Закону. Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

ОСОБА_1 зазначив, що вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, відкрите на підставі протоколу, складеного Головним управлінням ДПС у Миколаївській області, підлягає закриттю, у зв`язку з недоведеністю події та складу правопорушення і у зв`язку з грубим порушенням його Конституційних прав.

На підставі наданих до протоколу матеріалів провадження судом встановлено, що до протоколу долучено копію запрошення для складання протоколу про адміністративне правопорушення від 17.11.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 викликався до ГУ ДПС у Миколаївській області на 27.11.2023 року на 10-00 год.

Також долучено акт від 27.11.2023 №1103/14-29-07-04/36416075 щодо неявки посадової особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та долучено копію фіскального чеку про відправлення ОСОБА_1 рекомендованого листа 27.11.2023 року з копією реєстру вихідної кореспонденції. Проте поштового повідомлення чи інформації із сайту Укрпошти про те, що ОСОБА_1 отримував копію протоколу та матеріали провадження суду надано не було.

З вказаного протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім під час його складання. До справи долучено акт №1063/14-29-07-04/16416075 від 15.11.2023 року про неможливість вручення для ознайомлення та підписання акту документальної позапланової виїзної перевірки з додатками ТОВ «В - Центр».

Разом із тим, відсутні належні докази отримання ОСОБА_1 вказаного повідомлення, а саме не надано поштового повідомлення про вручення рекомендованого листа ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ст.256 КУпАП визначено, що протокол підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Зазначені вимоги ст.ст.254, 256, 268 КУпАП не було дотримано особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на виклик до посадової особи для складення протоколу про адміністративне правопорушення не звільняє особу, яка складає протокол, від обов`язку дотримання вищезазначених вимог, передбачених ст.ст.254, 256, 268 КУпАП.

Пунктом 2 частини першої статті 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення.

Підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений має щонайменше право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, - на провадження у справах про адміністративні правопорушення п.39 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року (Заява № 16347/02). Так, Європейський Суд з прав людини в пункті 37 рішення «Жупнік проти України» від 09.12.2010 року (Заява № 20792/05). зазначив, що межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. У цьому зв`язку необхідно зазначити, що підпункт «а» пункту 3 статті 6 Конвенції не накладає жодних формальних вимог щодо способу, у який обвинувачений має бути проінформований про характер і причини висунутих щодо нього обвинувачень. Суд також зазначає, що підпункти «a» і «b» пункту 3 статті 6 Конвенції взаємопов`язані та що право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту.

Також суд звертає увагу на те, що при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 працівник податкового відділу ДФС допустив очевидні порушення вимог чинного КУпАП, що фактично виключає розгляд справи, оскільки протокол складено у відсутності особи та ОСОБА_1 копія протоколу не вручена, так як відсутні належні докази такого вручення.

Тоді як протокол про адміністративне правопорушення має відповідати зокрема вимогам ч.ч.2, 3, 4 ст.256 КУпАП, а саме: «Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі».

Таким чином при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено право ОСОБА_1 на захист та ознайомлення із матеріалами провадження, так як відповідно відповідно до п.65 Рішення ЄСПЛ у справі «Іглін проти України» (Заява № 39908/05) від 12 січня 2012 року передбачає, що: «65. Суд зазначає, що підпункт «b» пункту 3 статті 6 гарантує обвинуваченому «адекватний час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту», а отже, ця гарантія означає, що підготовка захисту по суті головних обвинувачень може включати проведення з його боку всіх «необхідних заходів». Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без перешкод можливості викласти суду, який розглядає справу, всі необхідні аргументи захисту і таким чином вплинути на результат провадження (див. рішення у справі «Кан проти Австрії» (Can v. Austria), № 9300/81, доповідь Комісії від 12 липня 1984 року, серія А, № 96, п. 53, ухвалу щодо прийнятності від 26 червня 1996 року у справі «Коннолі проти Великобританії» (Connolly v. the United Kingdom) № 27245/95, і рішення від 20 січня 2005 року у справі «Майзіт проти Росії» Mayzit v. Russia), № 63378/00, п. 78). Крім того, до засобів, необхідних кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, належить можливість ознайомитися - для цілей підготовки свого захисту - з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі»

Крім того, п.73 Рішення ЄСПЛ у справі «Зінченко проти України» (Заява № 63763/11) від 13/06/2014 року вказує на те, що: «73. Суд повторює, що відповідно до підпункту «b» пункту 3 статті 6 Конвенції обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист у належний спосіб та без обмежень можливості наводити суду першої інстанції усі відповідні аргументи на свій захист, і отже, впливати на результати провадження (див. наприклад рішення від 20 січня 2005 року у справі «Майзіт проти Росії» (Mayzit v. Russia), заява № 63378/00, п. 78). Цей обов`язок включає в себе надання обвинуваченому можливості ознайомитися з результатами розслідування, проведеного під час провадження, з метою підготовки свого захисту (див., наприклад, ухвалу щодо прийнятності від 15 січня 1997 року у справі ««С.G..Р» проти Нідерландів» (C.G.P v. the Netherlands), заява № 29835/96; рішення від 18 березня 1997 року у справі «Фуше проти Франції» (Foucher v. France), пп. 26-38, Reports 1997-II, та вищенаведене рішення у справі «Іглін проти України» (Iglin v. Ukraine), п. 65)».

Також суд звертає увагу на те, що ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Натомість як матеріали провадження не містять доказів того, що ОСОБА_1 є керівником чи іншою посадовою особою відповідної юридичної особи.

Також суд враховує письмові пояснення особи, яка притягується до відповідальності, які свідчать про те, що поза розумним сумнівом не доведено того, що в діях ОСОБА_1 є всі ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, належними та допустимими доказами це не підтверджено, оскільки при складанні протоколу порушено право особи на захист, так як ОСОБА_1 вказав, що протокол йому не вручено. Не підтверджено це й матеріалами провадження.

За таких обставин провадження по справі відносно ОСОБА_1 слід закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.163-1 ч.1, 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Копію постанови надіслати ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи відбувся в його відсутність відповідно до ст..268 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар