ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/667/23 Справа № 703/3868/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Биченко І. Я. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В. за участю захисника Гармаша М.Ю. та правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Гармаша М.Ю. на постанову Смілянського міськрайсуду Черкаської обл. від 2.11.2023 р., якою ОСОБА_1 , який

народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий

Ріг, громадянина України, має серед-

ню освіту, не одружений, працює ма-

шиністом дизель-поїзда РПЧ-5, про-

живає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 536,8 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 8.08.2023 р. о 12:20 год. в м. Сміла по вул. Соборна, 204 ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat р/номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 505 від 8.08.2023 р., чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Гармаш М.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адмінправопорушення. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд як на доказ провини ОСОБА_1 зазначив, що медичний огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 505 від 8.08.2023 р. Із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 8.08.2023 р. працівники поліції запропонували останньому пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» однак з метою забезпечення достовірності огляду ОСОБА_1 висловив бажання пройти огляд у лікаря, за допомогою лабораторних обстежень, оскільки не перебував в стані алкогольного сп`яніння, проте у лікарні лікар не виявивши у останнього жодних клінічних ознак сп`яніння, не відбирав в нього зразки біологічного середовища на аналіз, а висновок було складено за допомогою сумнівного газоаналізатора. Сам лише факт порушення ПДР України не може бути достатнім доказом правомірності суб`єкта владних повноважень. Висновки суду ґрунтуються на недопустимих доказах. Суд не звернув уваги на той факт, що ОСОБА_1 не бажав проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки все одно його провели та лише після незгоди з оглядом його направили до закладу охорони здоров`я, що свідчить про недотримання вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП та недійсність результатів огляду в силу положень ч. 5 ст. 266 КУпАП. Матеріали справи не містять документів складених за результатом огляду саме в закладі охорони здоров`я, а саме акту медичного огляду, результатів лабораторних досліджень, тобто були порушені вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Лікар обмежився лише застосуванням приладу «Алконт», що свідчить про порушення порядку медичного огляду та відповідно недопустимий як доказ.

Заслухавши доповідь судді, захисника Гармаша М.Ю. та правопорушника ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити по викладеним в ній доводам, вивчивши матеріали адмінсправи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254 - 256 КУпАП.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адмінправопо-рушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.

Згідно п. 2.9 а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції правильно встановив, що 8.08.2023 р. о 12:20 год. в м. Сміла по вул. Соборна, 204 ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat р/номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, тому що відповідно до висновку медичного огляду, який було проведено о 13:11 год. в КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер» ЧОР, у нього було встановлено діагноз алкогольне сп`яніння (висновок №505 від 8.08. 2023 р.), чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом МВС та МОЗ 9.11.2015 №1452/735, визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння) та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ААБ № 186944 від 8.08.2023 р. ( а. пр. 1), який складено уповноваженою посадовою особою поліції, містить всі необхідні відомості та обставини вчинення правопорушення, сумніви чи зауваження до його змісту відсутні, актом огляду на стан сп`яніння (а. пр. 4), роздруківкою чеку (а. пр.3), висновком № 505 щодо медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння від 8.08.2023 р. (а. пр. 5).

Суд обґрунтовано зазначив, що з урахуванням Розділу ІІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом МВС та МОЗ 9.11.2015 р. №1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення стан алкогольного сп`яніння, у даному випадку у ОСОБА_1 було не обов`язковим, тому і доводи апеляційної скарги про не проведення

лабораторних обстежень, а також що лікар не виявивши у нього жодних клінічних ознак сп`яніння, не відібрав зразків біологічного середовища на аналіз, а висновок було складено за допомогою сумнівного газоаналізатора, є необґрунтованими і суперечать матеріалам справи.

Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи, які надійшли від поліції, вислухав пояснення правопорушника та дійшов до висновку, що під час складання протоколу та проведення відео-запису скоєного ОСОБА_1 правопорушення, не було допущено порушень вимог нормативних актів, з таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскі-льки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим по-годились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Категоричне невизнання ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рі-шення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іс-панії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, викорис-таний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати моти-ви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хір-вісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з порушеннями норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було. Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вини ОСОБА_1 у його вчиненні. Апеляційний суд звертає увагу, що відсутність акту медичного огляду в матеріалах справи ніяким чином не впливає на розгляд справи судом, тому що це суто медичний документ, в якому відображена послідовність проведення огляду та вчинені лікарем (або іншою уповноваженою особою) процедури та маніпуляції, акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

З пояснень правопорушника під час апеляційного розгляду випливає, що лікарем-наркологом було проведено повне його обстеження, яке передбачене нормативними актами, також лікар-нарколог застосувала спеціальний технічний засіб «Алконт», що також відповідає вимогам нормативних актів, та на підставі цих досліджень встановила діагноз алкогольне сп`яніння, тому що їй вистачило об`єктивних даних про стан ОСОБА_1 . Необхідності в проведенні лабораторних досліджень зразків біологічного середовища в даному випадку лікар-нарколог не вбачала, а обов`язкове проведення лабораторних досліджень передбачено нормативними актами тільки для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена сукупністю доказів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопо-рушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником або його захисником суду апеляційної інстанції не надані.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Смілянського міськрайсуду Черкаської обл. від 2.11.2023 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гармаша М.Ю. залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.