Справа № 760/5308/23 головуючийу суді І інстанції Застрожнікова К.С.
Провадження № 33/824/5650/2023

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану адвокатом Сікачем Олександром Миколайовичем на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня2023 року, якою: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнановинниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнано винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП.

Піддано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід Держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

22 листопада 2023 року адвокат Сікач О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 08червня 2023 року, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови суду.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначено, що в судовому засіданні під час винесення постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року ОСОБА_1 присутнім не був. 14 листопада 2023 року адвокат Сікач О. ознайомився з матеріалами справи, а тому на його думку з дати ознайомлення має рахуватися десятиденний строк на апеляційне оскарження.

У зв`язку з вищевикладеним адвокат Сікач О.М, який діє в інтересах ОСОБА_1 просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня2023 року та поновити такий строк.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу подано із пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений лише у разі, якщо коли він пропущений з поважних причин.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З матеріалів справи встановлено, що 07 лютого 2023 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №147902, згідно якого 07.02.2023 року о 01 год. 00 хв. у м. Києві по вул. М. Голего, буд. 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SEAT Alhambra д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився, що зафіксовано на боді камери 473640, 476459 /а. с. 1/.

Згідно змісту вищевказаного протоколу, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про розгляд адміністративної справи в Солом`янському районному суді м. Києва (а.с. 1).

В судове засідання суду першої інстанції під час винесення оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 не з`явився.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 було відомо про наявність щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 440072 від 07 лютого 2023 року та про направлення його до суду першої інстанції для розгляду, про що не заперечується в апеляційній скарзі.

Крім того, місце розгляду справи щодо ОСОБА_1 зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема вказано, що розгляд справи відбудеться у Солом`янському районному суді міста Києва, а тому були наявні об`єктивні можливості для оскарження постанови судді в межах строку на апеляційне оскарження.

При цьому Солом`янський районний суд міста Києва здійснив виклик ОСОБА_1 шляхом направлення СМС-повістки на номер телефону останнього, зазначений у письмових поясненнях ОСОБА_1 , наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У ч. 1 ст. 268 КУпАП зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся судом першої інстанції за допомогою надсилання на його номер телефону SMS повідомлення про дату та час розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS (а. с. 7), при цьому жодних клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Стаття 268 КУпАП пов`язує можливість розгляду справи за відсутності правопорушника за наявності належного його сповіщення про час і місце розгляду справи, а не вручення судової повістки.

ОСОБА_1 був належним чином сповіщений про час і місце судового розгляду за допомогою SMS повідомлення, тому посилання в апеляційній скарзі на Порядок надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року, яка регулює порядок надсилання учасникам судового провадження текстів судових повісток у вигляді SMS повідомлень, є необґрунтованими.

Доводи клопотання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження через відсутність ОСОБА_1 при розгляді справи та те, що копію оскаржуваної постанови ним не було отримано, не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки в останнього були відсутні перешкоди для звернення до суду для ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії судового рішення в межах строку на оскарження.

Відповідно до ст. 116 КПК Українизакон вимагає додержання процесуальних строків.

Зазначені положення є визначальними і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу, і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.

Лише наявність поважних причин, які повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, у відповідності до ст. 117 КПК України є підставою для поновлення пропущеного строку.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, постанова ВСУ від 13 липня 2016 року по справі № 3-774гс16), так і судова практика Європейського суду з прав людини.

В той же час строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про складання відносно нього адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та про розглядя справи в Солом`янському районному суді м. Києва 08 червня 2023 року о 09.30 год., однак ОСОБА_1 протягом тривалого часу, а саме протягом шести місяців, не цікавився результатом розгляду даної справи, не вживав жодних заходів, щоб дізнатися про стан відомого їй судового провадження, та жодним чином не реалізовувала своє право на доступ до судового рішення та оскарження його в апеляційному порядку, у визначений вимогами ч. 2 ст. 294КУпАП строк, хоча мав таку можливість.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, та добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України»).

На осіб, які беруть участь у справі, також покладається обов`язок не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_1 зобов`язанийбув цікавитись інформацією про рух адміністративної справи учасником якої він є, та про наявність якої їй було достовірно відомо.

Таким чином, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про те, що ОСОБА_1 не отримував копію постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року не приймаються до уваги апеляційним судом.

Згідно ч. 2 ст. 294КУпАП, закон пов`язує право особи на апеляційне оскарження постанови суду з моменту її винесення, а не з моменту отримання її копії.

Вирішуючи питання щодо поважності пропуску строку на оскарження, апеляційний суд враховує правовий висновок Верховного суду України викладений в ухвалі по справі №5-45кз17 від 24 лютого 2017 року, відповідно до якого несвоєчасне отримання копії судового рішення саме по собі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку. Визнати поважною причиною можливо лише в сукупності з іншими обставинами, обумовленими поважністю, з огляду на які цей строк було пропущено. Особа має також можливість реалізувати своє право на доступ до судових рішень через Єдиний державний реєстр судових рішень шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Апеляційний суд звертає увагу, що постанова Солом`янському районному суді м. Києва оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 04 липня 2023 року.

Отже, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись з повним текстом постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та / або звернутись до Солом`янського районного суду міста Києва із заявою про отримання копії постанови, та міг оскаржити її в апеляційному порядку у встановлений законом строк.

Доступ до суду як складова права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщоне завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до висновку, що в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня2023 року не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б перешкоджала ОСОБА_1 реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього законом строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи, не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.

За таких обставин, оскільки адвокат Сікач О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження, та не навів поважних та достовірних причин припуску такого строку, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану адвокатом Сікачем Олександром Миколайовичем на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 08червня 2023 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус