Справа № 162/1020/23
Провадження № 3/162/651/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року смт Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Савич А.С., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні матеріали, які надійшли з ВПД № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, розлученої, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 842263 від 19.11.2023, який складений поліцейським СРПП ВПД № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Лащем С.Л., 19.11.2023 близько 21 год 31 хв, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання ображала нецензурними словами та виганяла із житлового будинку свого колишнього чоловіка ОСОБА_3 , чим своїм діями вчинила домашнє насильство відносно свого колишнього чоловіка та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні цього адміністративного правопорушення категорично заперечила. Пояснила, що 10 листопада приїхала з Республіки Польща, де була декілька тижнів на заробітках. Повернулася до свого будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігаються всі її речі та протягом 17 років вона проживала з своїм тепер вже колишнім чоловіком та дітьми. Однак, колишній чоловік 19.11.2023 почав виганяти її з будинку, стверджуючи, що оскільки вони розлучені, тому вона не може вже тут проживати. Внаслідок цього у них виник конфлікт та взаємна словесна перепалка. Тому вона викликала працівників поліції, щоб вони допомогли їй в такій ситуації. Однак, вони приїхали та склали протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як щодо неї, так і щодо її колишнього чоловіка ОСОБА_4 . На теперішній час вона примирилась з останнім, вони продовжують проживати однією сім`єю разом з своїми неповнолітніми дітьми.

Потерпілий ОСОБА_3 у призначене судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи (а.с.16). Жодних заяв чи клопотань до суду не подав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зі змісту ст.279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тому дані обставини, з урахуванням положень ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення, та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає ряд окремих самостійних діянь, при вчиненні яких передбачена адміністративна відповідальність за вказаною статтею, якими є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність повторюваності; системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Особливістю домашнього насильства є також повна влада та контроль кривдника над жертвою насильства.

Натомість в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що поведінка ОСОБА_1 була направлена на намагання утвердити або отримати контроль над іншою особою, містить певних дискримінаційних ознак, мети вчинення таких дій, а тому, на думку суду, дії ОСОБА_1 в ході конфлікту з ОСОБА_3 , не можуть розцінюватись, як домашнє насильство.

У протоколі та в інших матеріалах справи відсутні відомості про те, що потерпілому була чи могла бути заподіяна шкода фізичному або психічному здоров`ю, що є обов`язковим елементом складу даного правопорушення.

Як убачається з пояснень, які були надані ОСОБА_1 у судовому засіданні, а також її письмових пояснень (а.с.10), вона та ОСОБА_3 проживали 17 років однією сім`єю. На теперішній час шлюб розірвано, однак вони разом з своїми дітьми продовжують проживати однією сім`єю. Колишній чоловік виганяв її з будинку. Конфлікт був обопільним.

Як вбачається із матеріалів справи, щодо ОСОБА_3 дійсно у той день також складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до змісту якого він 19.11.2023 близько 21 год 31 хв за місцем проживання ображав нецензурними словами та виганяв з житлового будинку свою колишню дружину ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до рапорту працівника поліції від 19.11.2023, на лінію «102» звернулась заявниця ОСОБА_1 , яка повідомила, що її колишній чоловік наніс їй тілесні ушкодження та продовжує сварку (а.с.9).

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, зміст протоколу про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, суд доходить висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич