Справа № 192/1884/23
Провадження № 3/192/746/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 грудня 2023 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Толпегіна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоному Солонянського району Дніпропетровської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Нікополі Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

Судом встановлено, що 26 вересня 2023 року о 13 год 00 хв на 440 км а/д Н-08 водій ОСОБА_1 керував автомобілем SAAB, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (бліде обличчя, зіниці не реагують на світло, збудженість) та категорично відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку у медичному закладі для встановлення стану наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відмова ОСОБА_1 від проходження зазначеного огляду зафіксована на бодікамеру № 000442.

ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, за змістом його пояснень 26.09.2023 він за кермом свого автомобіля рухався з міста Нікополя у місто Дніпро, в автомобілі була ще одна людина ОСОБА_2 , якого він віз у лікарню. По дорозі його зупинили поліцейські, він пояснив, що вони направляються у лікарню, поліцейський оглянув автомобіль та запропонував йому з документи пройти з ним. Потім запропонував йому проїхати у медичний заклад для проходження перевірки на стан наркотичного сп`яніння, на що він відмовився, оскільки поспішав, а поліцейський повідомив, що процедура займе близько двох годин, автомобіль залишиться на місці зупинки та назад він буде їхати сам. У той час у поліцейського не була ввімкнена бодікамера.

Також ОСОБА_1 вказував на те, що ознаки наркотичного сп`яніння поліцейський йому не повідомив, протокол він підписував не заповнений, розписався там, де поліцейський поставив «галочки», поліцейський сказав, що він розписується за тимчасові права на право керування транспортним засобом. Коли вони від`їжджали, то поліцейський побажав їм щасливої дороги.

ОСОБА_1 вважає, що у поліцейського було до нього упереджене ставлення.

Захисник звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі на підставі відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилається на те, що з викладеними у протоколі обставинами ОСОБА_1 не погоджується, вважає, що працівник поліції безпідставно зазначив у протоколі про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння (бліде обличчя, зіниці не реагують на світло, збудженість), огляд працівник поліції не здійснював взагалі. Під час спілкування з працівником поліції, останній не повідомляв його про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння. Після того, як ОСОБА_1 повідомив працівника поліції про те, що він везе пасажира у лікарню та дуже поспішає, працівник поліції почав пропонувати йому проїхати до лікарні на медичний огляд, при цьому повідомив його, що це займе близько 2 годин, що назад до автомобіля він буде добиратися самостійно, після чого сам поліцейський запропонував йому відмовитись від проходження огляду. Протокол складався без його участі, від керування транспортним засобом він не був відсторонений, а працівник поліції побажав йому щасливої дороги.

Захисник посилається на п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ч. 1 ст. 130, ч.ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП.

Захисник зазначає, що як вбачається із дослідженого відеозапису, працівник поліції не вказує у присутності ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, не складає у його присутності направлення на огляд, не складає у його присутності протокол, не повідомляє про відсторонення від керування транспортним засобом. Вказує, що складовими адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: транспортний засіб повинен рухатися та повинен бути зупинений працівниками поліції; водій транспортного засобу повинен бути з ознаками сп`яніння (дані ознаки повинні бути підтверджені свідками або безперервним записом технічного засобу відеозапису на місці зупинки); встановлення та підтвердження за допомогою технічних засобів або у лікарні стану сп`яніння або відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння. Тільки за наявності усіх перелічених складових можливо особу притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Відсутність хоча б одної складової унеможливлює притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не утворює склад правопорушення. Не можливо притягнути особу до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, якщо у цієї особи відсутні будь-які ознаки сп`яніння, а вказана особа лише терміново кудись поспішає. У даному випадку працівниками поліції не встановлювалося і доказами не підтверджено, що ОСОБА_1 перебував з ознаками наркотичного сп`яніння, тобто у працівників поліції взагалі були відсутні підстави для направлення його до мед. закладу на огляд для встановлення стану сп`яніння, а отже працівники поліції діяли не в установленому законом порядку.

Також захисник вказував, що відео зйомка повинна вестись безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища, що у протоколі відсутня інформація, чи був відсторонений водій від керування транспортним засобом, а рапорт не може братись до уваги як доказ вчинення правопорушення.

Захисником 21.11.2023 були заявлені клопотання про витребування з ВП № 9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області безперервного відеозапису фіксації правопорушення ОСОБА_1 , яке мало місце 26.09.2023 на 440 км а/д Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, починаючи з моменту зупинки автомобіля SAAB 9-5, р.н. НОМЕР_2 , (близько 13 год 00 хв) до моменту закінчення складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та відсторонення його від керування транспортним засобом, а також про виклик для допиту як свідка інспектора ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , який здійснював огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області листом від 07.12.2023 № 43.09.17910 повідомило, що відповідно до п. 3 розділу 8 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018, строк зберігання відеозаписів становить: 1) з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БиЛА, - 30 діб; 2) з автомобільної або стаціонарної системи залежно від технічних характеристик - не менше 30 діб; 3) у стаціонарних системах, які використовуються під час відбору кандидатів на службу до поліції, - 60 діб; 4) під час проведення поліцейськими навчальних занять та навчальних зборів зі службової підготовки - встановлюється керівником навчань. Відеоматеріали за фактом складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 надіслані до Солонянського районного суду Дніпропетровської області з матеріалами справи від 27.09.2023 вих. № 14000.

Від інспектора СРПП ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Камишана О.П. до суду надійшла заява, у якій просив справу № 192/1884/23 розглянути без його участі у зв`язку із службовою зайнятістю.

Захисник у судовому засіданні 15 грудня 2023 року повідомив, що на повторному виклику поліцейського вони не наполягають. Тому суд не здійснював повторний виклик інспектора СРПП ОСОБА_3 у судове засідання.

Суд зазначає, що відповідно п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За приписами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення від 26.09.2023 серії ААД № 299501, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та який він підписав (а.с. 1);

відеозаписами, якими зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 проїхати у мед. заклад для встановлення наркотичного сп`яніння.

Також суду надано рапорт інспектора ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Камишана О.П., за змістом якого 26.09.2023 під час несення служби близько 13 год 00 хв на 440 км а/д Н-08 за порушення п.п. 2.3в ПДР України був зупинений автомобіль SААВ, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував вказаним транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці не реагують на світло, бліде обличчя, збудженість), який категорично відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку для встановлення стану наркотичного сп`яніння, також відмовився від надання будь-яких пояснень, бодікамера 000442, на водія ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП та винесено постанову БАД № 577802 за ст. 121 ч. 5, ст. 126 ч. 1 КУпАП, адмін. протокол ААД № 299501.

Щодо посилання захисника на те, що рапорт поліцейського не може братись до уваги як доказ вчинення правопорушення, то суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 20.05.2020 у справі № №524/5741/16-а вказав, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Суд зазначає, що з огляду на правила, передбачені у ст. 251 КУпАП, рапорт поліцейського є доказом, оскільки доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, рапорт поліцейського сам по собі не є достатнім доказом адміністративного правопорушення та винності особи у його вчиненні, однак у сукупності з іншими доказами з урахуванням їх вірогідності та взаємозв`язку має значення для вирішення справи.

Щодо направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу, та швидкість реакції, то воно не підтверджує відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Щодо посилання захисника на те, що працівник поліції безпідставно зазначив у протоколі про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння (бліде обличчя, зіниці не реагують на світло, збудженість), що під час спілкування з працівником поліції останній не повідомляв його про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, що, як вбачається із дослідженого відеозапису, працівник поліції не вказує у присутності ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, не складає у його присутності направлення на огляд, не складає у його присутності протокол, не повідомляє про відсторонення від керування транспортним засобом, що складовими адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є: транспортний засіб повинен рухатися та повинен бути зупинений працівниками поліції; водій транспортного засобу повинен бути з ознаками сп`яніння (дані ознаки повинні бути підтверджені свідками або безперервним записом технічного засобу відеозапису на місці зупинки); встановлення та підтвердження за допомогою технічних засобів або у лікарні стану сп`яніння або відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння, то суд звертає увагу на такі обставини.

Суд зазначає, що відповідно до пп. 1, 2 п. 3 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, строк зберігання відеозаписів становить: 1) з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА,- 30 діб; 2) з автомобільної або стаціонарної системи залежно від технічних характеристик - не менше 30 діб.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, було вчинене ОСОБА_1 26.09.2023, в цей же день був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 299501.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, серед іншого, подавати докази, заявляти клопотання.

Захисник заявив клопотання про витребування у поліції безперервного відеозапису фіксації правопорушення ОСОБА_1 , яке мало місце 26.09.2023, 21 листопада 2023 року, тобто більше, ніж через 1,5 місяці після вчинення правопорушення, та спливу 30 діб, тобто після закінчення строків зберігання відеозапису, встановлених зазначеним нормативним актом.

Враховуючи, що строк зберігання відеозаписів, створених 26.09.2023, закінчився, у ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження посилання ОСОБА_1 на те, що у поліцейського не була ввімкнена бодікамера, оскільки інші докази цього відсутні.

Суд звертає увагу, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом він сам підтвердив у судовому засіданні, а також поліцейському, що підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського, відмова водія ОСОБА_4 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чітка, однозначна, що також зафіксована відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Таким чином, судом встановлено, що відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння зафіксована з використанням технічного засобу відеозапису.

Ознаки наркотичного сп`яніння вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 підписав.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він підписував не заповнений бланк протоколу, суд не приймає, оскільки він є повнолітньою дієздатною особою, та повинен усвідомлювати значення своїх дій. Окрім того, у бланку протоколу у відповідних його графах друкованими літерами зазначається яка інформації має бути до нього внесена.

Зокрема з протоколу вбачається, що у графі «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» така особа своїм підписом підтверджує, що «зі змістом протоколу ознайомлений(а), копію протоколу отримав(ла), внесені про мене дані правильні».

З приводу посилання захисника на те, що працівник поліції безпідставно зазначив у протоколі про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, що видно із відеозапису, то суд зазначає, що встановлення наявності ознак сп`яніння належить до дискреційних повноважень поліцейського. Суд у даному випадку, не сприймаючи безпосередньо події, не має змоги надати об`єктивну оцінку наявності чи відсутності в особи таких ознак.

Щодо посилання захисника на невідповідність дати та часу на відеозаписі та у протоколі про адміністративне правопорушення, то суд звертає увагу, за змістом рапорту заступника начальника СРПП ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції Пшенічнікова Л., в ході перегляду архіватора поліцейської нагрудної бодікамери було виявлено невідповідність дати та часу на бодікамері через технічну несправність.

Відповідно до п.п. 1, 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції (далі - відповідальна особа), на яку покладається відповідальність за: 1) зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів; 2) зберігання, видачу та приймання карт пам`яті; 3) зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах; 4) облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів; 5) належне ведення відповідної документації. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином, невідповідність дати та часу на відеозаписі та у протоколі про адміністративне правопорушення може свідчити про неналежне виконання працівником поліції своїх обов`язків або технічну несправність поліцейської нагрудної бодікамери, як зазначено у рапорті.

Разом з тим, невідповідність дати та часу на відеозаписі та у протоколі не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження на вимогу поліцейського в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Щодо посилання ОСОБА_1 та захисника на те, що протокол складався без його участі, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом, що він дуже поспішав, так як віз людину на медичний огляд, то суд зазначає, що ці обставини також та не є підставою для закриття провадження, оскільки не спростовують вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення.

Окрім того, суд звертає увагу, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на його кваліфікацію не впливають мотиви такої відмови.

Суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності.

У рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати дійшов висновку про те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

З огляду на викладені обставини та приписи законодавства, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена і тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи становить 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один рік).

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.В. Ковальчук