КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №363/3867/22 Головуючий у І інстанції - Дьоміна О.П.
апеляційне провадження №33/824/3857/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гуль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Калініченко Оксана Володимирівни на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 22 червня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 22 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП - закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про притягнення до адміністративного правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн без позбавлення права керування транспортними засобами, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн в дохід держави.

Судом установлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19 жовтня 2022 року серії ААД №319769 водій ОСОБА_1 19 жовтня 2022 року о 21 год. 25 хв. в Київській області на автошляху смт. Димер - с. Глібівка керував мотоблоком «Нива» з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 19 жовтня 2022 року серії ААД №319768 вбачається, що водій ОСОБА_1 19 жовтня 2022 року о 21 год. 25 хв. на автошляху Димер-Глібівка керував транспортним засобом «НЕВА-МБ2», номер шасі « НОМЕР_1 », та при зміні напрямку руху був неуважним, не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «TESLA-MODEL 3», д/н НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобіль та транспортний засіб отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. В даному ДТП потерпілих немає. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 (б), п. 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - Калініченко О.В. 14 липня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 та статтею 124 КУпАП.

Як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що копію оскаржуваної постанови захисником отримано лише 11 липня 2023 року, ОСОБА_1 постанова направлена судом 06 липня 2023 року та отримана ним 11 липня 2023 року.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи скаржника апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Уважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_1 не міг рухатись, а просто стояв на узбіччі дороги та чекав допоки йому знайомий підвезе пальне, оскільки в мотоблоці воно закінчилось, що підтверджували і свідки.

Зауважує, що на відеозаписі чітко видно, що ОСОБА_1 стояв на узбіччі за білою лінією, відеофіксації, що він рухався не надано.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що докази, які містяться в матеріалах справи, є належними та допустимим і доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Під час розгляду справи за статтею 124 КУпАП судом не встановлено будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що працівники патрульної поліції були упереджені при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП. Не встановлено під час розгляду справи в суді й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели б до неправомірного складання протоколу за статтею 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19 жовтня 2022 року серії ААД №319769 водій ОСОБА_1 19 жовтня 2022 року о 21 год. 25 хв. в Київській області на автошляху смт. Димер - с. Глібівка керував мотоблоком «Нива» з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому згідно положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з частиною п`ятою статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 19 жовтня 2022 року серії ААД №319768 вбачається, що водій ОСОБА_1 19 жовтня 2022 року о 21 год. 25 хв. на автошляху Димер-Глібівка керував транспортним засобом «НЕВА-МБ2», номер шасі « НОМЕР_1 », та при зміні напрямку руху був неуважним, не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «TESLA-MODEL 3», д/н НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобіль та транспортний засіб отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. В даному ДТП потерпілих немає. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 (б), п. 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

За змістом вимог статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.3 б ПДД України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (пункт 10.1 ПДД України).

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд послався на дані протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №319769 та серії ААД №319768 від 19 жовтня 2022 року; схему місця ДТП від 19 жовтня 2022 року; відеозапис; пояснення іншого учасника ДТП, ОСОБА_2 , який суду показав, що він 19 жовтня 2022 року ввечері по автошляху смт. Димер - с. Глібівка рухався на автомобілі «TESLA-MODEL 3», д/н НОМЕР_2 , зі швидкістю приблизно 80 км/год і в цей час несподівано з узбіччя на дорогу виїхав ОСОБА_1 на мотоблоці «НЕВА-МБ2», номер шасі « НОМЕР_1 », при цьому жодних фар, інших освітлювальних приладів на ньому не було, а оскільки було темно, то ОСОБА_2 відразу як побачив мотоблок на проїжджій частині, намагався загальмувати, але об`їхати його не вдалося. ОСОБА_2 зазначав також, що схему місця ДТП працівники поліції складали в його присутності та в присутності ОСОБА_1 , який відмовився її підписувати. Також ОСОБА_2 посилався на те, що ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вів себе неадекватно, погрожував, відчувався різкий запах алкоголю з порожнини його рота. ОСОБА_2 наполягав на тому, що ОСОБА_1 саме керував мотоблоком, їхав спочатку по узбіччю, а потім несподівано виїхав на проїжджу частину автошляху; пояснення ОСОБА_3 - інспектора Вишгородського РУП; пояснення ОСОБА_4 , як інспектора Вишгородського РУП; Висновок експертів за результатами проведеної судової автотехнічної експертизи від 27 квітня 2023 року за №6152/6153/23-52.

Згідно Висновку експертів за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 27 квітня 2023 року за №6152/6153/23-52 експерти констатували наявність пошкоджень на автомобілі «TESLA-MODEL 3», д/н НОМЕР_2 , в правій задній бічній частині кузова у вигляді деформацій, задирів, подряпин та нашарування речовини синього кольору, орієнтовно на висоті 0,5…0,7 м від опорної поверхні. Пошкодження у вигляді горизонтально зорієнтованих подряпин починаються приблизно від середини задньої правої дверки та закінчуються на задньому правому крилі та правій бічній частини заднього бамперу. Деформації потертості та подряпини утворилися за напрямком деформуючого зусилля направленого спереду назад та дещо справа наліво. Пошкодження мотоблоку «НЕВА-МБ2», номер шасі « НОМЕР_1 », у складі з візком сконцентровані в задній лівій кутовій частині візка у вигляді потертостей та подряпин кутової частини кузова візка, а також із фрагментами лак офарбованого покриття, що залишились в пройомі кутової частини кузова візка. В первинний момент зіткнення в контакт вступала задня права дверка автомобіля «TESLA-MODEL 3», д/н НОМЕР_2 та ліва кутова частина візка, що був у складі з мотоблоком під гострим кутом відносно поздовжньої осі візка. Пошкодження на автомобілі за характером та напрямком їх утворення вказують на те, що в первинний момент контактування автомобіль знаходився в рухомому стані та мав більшу за величиною швидкість руху. В категоричній формі, за обсягом наданих матеріалів, встановити стояв мотоблок у складі з візком чи рухався з малою швидкістю руху в первинний момент контактування з автомобілем експертним шляхом неможливо. За обсягом наданих матеріалів встановити місце зіткнення автомобіля та візка у складі з мотоблоком, зокрема встановити чи було місце зіткнення на проїзній частині чи на узбіччі в категоричній формі експертним шляхом неможливо через недостатність слідової інформації.

На інші, порушені перед експертами запитання, останні утрималися від відповідей із-за недостатності наданих на дослідження матеріалів.

Судом першої інстанції під час розгляду справи допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_5 показала суду, що 19 жовтня 2022 року пізно ввечері їй зателефонував чоловік ОСОБА_2 та попросив приїхати на автошлях смт. Димер - с. Глібівка, де він потрапив у ДТП. Свідок приїхала та побачила автомобіль чоловіка «TESLA-MODEL 3», д/н НОМЕР_2 та мотоблок «НЕВА-МБ2», номер шасі « НОМЕР_1 ». При цьому водій мотоблоку ОСОБА_1 кричав, погрожував, сам мотоблок був без жодних освітлювальних приладів, стояв частково на проїжджій частині. Після приїзду працівників поліції, останні запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, але він спочатку погодився, вів себе неадекватно, потім відмовився.

Свідок ОСОБА_6 пояснила в суді, що 19 жовтня 2022 року їй зателефонувала ОСОБА_7 , а тій, в свою чергу, телефонував ОСОБА_1 з проханням під`їхати та привезти пальне, оскільки він потрапив у ДТП. Свідок разом з ОСОБА_7 приїхали на місце, мотоблок стояв на узбіччі в напрямку с. Глібівка, перед ним був автомобіль, було темно. Свідок не заперечувала того факту, що ОСОБА_1 був в стані сп`яніння, після оформлення ДТП сів за кермо мотоблоку та відігнав його додому.

Свідок ОСОБА_7 вказала, що пізно ввечері 19 жовтня 2022 року їй зателефонував ОСОБА_1 та попросив привезти пальне. Свідок разом з ОСОБА_6 приїхали та побачили ДТП, вже були працівники поліції, складали протоколи, при цьому мотоблок стояв на узбіччі в сторону с. Глібівка, а автомобіль на автошляху перед мотоблоком. Свідок зазначила, що ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння. Після оформлення ДТП, ОСОБА_1 сів на мотоблок та відігнав його до села.

Свідок ОСОБА_8 зазначила, що 19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 допомагав йому культувати город за допомогою мотоблоку, потім останній зламався, свідок з ОСОБА_1 викотили його на дорогу в бік с. Глібівка та ОСОБА_8 поїхав в смт. Демидів за Дмитром, щоб останній допоміг полагодити мотоблок, а ОСОБА_1 залишився чекати, що було далі, свідок не знає.

ОСОБА_3 пояснив суду, що є інспектором Вишгородського РУП, 19 жовтня 2022 року складав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Так, свідок зазначив, що в цей день він вже спілкувався з ОСОБА_1 до моменту ДТП, приблизно за дві години, оскільки виїжджав в смт. Димер, після повідомлення щодо конфлікту між ОСОБА_1 та його колишньою співмешканкою. При цьому ОСОБА_1 вже був у стані алкогольного сп`яніння, поруч був мотоблок. Свідок попередив ОСОБА_1 про заборону сідати за кермо в такому стані. Через деякий час після цього, надійшло повідомлення про ДТП на автошляху смт. Димер - с. Глібівка за участю ОСОБА_1 . По приїзду з`ясувалось, що ОСОБА_1 керував мотоблоком «Нива» з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, при цьому був учасником ДТП, йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або в лікарні, він спочатку погодився, потім категорично відмовився, як наслідок були складені два протоколи за статтями 124, 130 КУпАП. ОСОБА_3 хоча особисто і не бачив, як в момент ДТП ОСОБА_1 керував мотоблоком, але по приїзду, він відразу торкнувся двигуна і той був ще теплий. Мотоблок стояв частково на узбіччі, частково на автошляху, видно було, що він виїжджав на дорогу. ОСОБА_1 від підпису протоколів та схеми відмовився.

ОСОБА_4 дав суду пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_3 , додавши, що він, як інспектор Вишгородського РУП склав відносно ОСОБА_1 протокол за статтею 124 КУпАП. Додав, що спочатку, як тільки працівники поліції приїхали на місце, ОСОБА_1 не заперечував того, що їхав на мотоблоці.

У розумінні статті 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно висновків Верховного Суду у справі №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.

Положеннями статті 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді справи про адміністративне правопорушення, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України, суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як роз`яснено у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу у просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу у рух та зворушення з місця.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Варто зазначити, що об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, знаходження біля транспортного засобу або у транспортному засобі, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування транспортним засобом, зазначаючи, що він перебував біля мотоблоку на узбіччі, тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 та статтею 124 КУпАП.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Будь-яких доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом - мотоблоком «Нива», а також перебування транспортного засобу у русі на проїжджій частині матеріали справи не містять, відеозапис з нагрудної камери працівників поліції з місця пригоди не відображає тих обставин, за якими можливо було б установити, що ОСОБА_1 дійсно керував мотоблоком, який рухався.

Відеозапис, наявний у матеріалах справи, розпочинається із моменту пропозиції працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. З відеозапису вбачається, що транспортний засіб - мотоблок «Нива» стоїть на узбіччі дороги, не на проїзній частині.

Таким чином, помилковим є висновок суду першої інстанції, що водій ОСОБА_1 порушив пункти 2.3б, 10.1 ПДР України, оскільки під час розгляду справи не встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення від 19 жовтня 2022 року серії ААД №319769 зазначено про порушення ОСОБА_1 статті 130 КУпАП без конкретизації відповідної частини.

Суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і згідно КУпАП не повноважний виходити за його межі.

За змістом статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до статті 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у статті 129 Конституції України.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується зі складеними відносно нього протоколами про адміністративні правопорушення, категорично заперечує факт керування транспортним засобом, беручи до уваги відсутність у матеріалах справи доказів керування мотоблоком та перебування його у русі під час зіткнення, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 та статтею 124 КУпАП, не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_1 - Калініченко О.В. щодо безпідставного притягнення останнього до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130, статтею 124 КУпАП.

Зважаючи на викладені обставини, апеляційний суд доходить висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження та дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною першою статті 130, статтею 124 КУпАП та накладенні на нього стягнення.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 статті першої 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130, статтею 124 КУпАП.

Керуючись статтями 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Калініченко Оксана Володимирівни про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Калініченко Оксані Володимирівні строк на апеляційне оскарження постанови Вишгородського районного суду Київської області від 22 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Калініченко Оксана Володимирівни - задовольнити.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 22 червня 2023 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130, статтею 124 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАПу зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гуль