Справа № 748/1508/23 Головуючий у 1 інстанції Хоменко Л. В.
Провадження № 33/4823/435/23
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Стащука В. А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Як установив суд, 15 квітня 2023 року о 23 год. 40 хв. по вул. Чернігівська, 25, у смт. Олишівка Чернігівського району та області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volvo V40 1,8», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота; порушення координації рухів та мови. На порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотивуючи тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, що призвело до винесення рішення, яке не відповідає фактичним обставинам, а його висновки ґрунтуються на припущеннях та не належних доказах, які не доводять факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого порушення.

Вказує, що стороною захисту 03.05.2023 була оскаржена до суду постанова від 15.04.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, провадження по якій було відкрито 11.05.2023. Суд першої інстанції дані обставини не дослідив.

Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 160247 від 15.04.2023 складений з порушеннями, оскільки не зазначені в повній мірі відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме у графі «особу встановлено» - відсутні дані документу (дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток), дата видачі і найменування органу, що його видав, на підставі якого було встановлено особу, на яку був складений протокол про адміністративне правопорушення. При цьому зазначено, особу встановлено по базі «Нацполіції».

ОСОБА_2 заперечує проти складеного відносно нього протоколу та зазначає, що 15.04.2023 транспортним засобом, який зазначений у протоколі, не керував.

На апеляційний розгляд ні ОСОБА_1 , ні його захисник адвокат Стащук В. А. вдруге не прибули. Захисник для участі в апеляційному розгляді справи в режимі відео конференції, на зв`язок не вийшов, заяв про перенесення розгляду не надходило.

Переглянувши відеозапис, вивчивши матеріали справи, та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 160247 від 15.04.2023 убачається, що 15 квітня 2023 року о 23 год. 40 хв. по вул. Чернігівська, 25, у смт. Олишівка Чернігівського району та області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volvo V40 1,8», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів та мови. На порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с. 3).

Сам протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 251 КУпАП та вірно прийнятий судом до уваги під час постановлення судового рішення. Даним, викладеним у протоколі суд надав юридичну оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, які поклав в основу свого рішення про визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Саме положеннями вказаної статті визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, наряду з поясненнями особи, свідків та показаннями технічних приладів, є тим доказом, який дає можливість встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність певної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи сторони захисту про відсутність у матеріалах справи доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем відсутні, не відповідають дійсності.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що о 23 год. 40 хв. по вул. Чернігівській, 25, у смт. Олишівка, Чернігівського району та області, за порушення комендантської години був зупинений транспортний засіб марки «Volvo V40 1,8», номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Наздоганяючи транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , працівники поліції, спілкуючись між собою, вказали, що водій начебто від них втікає. Під час перевірки документів у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер або у лікарні, на що останній відмовився.

Відеозаписом також підтверджуються вказані у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, такі як порушення координації рухів ОСОБА_1 , нерозуміння особи того, що відбувається, змазаність мови. Запах алкоголю відеокамера не передає.

Правопорушник дійсно не має доводити свою невинуватість, однак як сторона обвинувачення, так і сторона захисту наділені однаковими правами та мають доводити кожний свою позицію. У даному випадку стороною звинувачення виступає поліцейський, який склав протокол та оформив матеріали про адміністративне правопорушення. В свою чергу стороною захисту на спростування наданих доказів, окрім трактування вимог Європейського законодавства, не надано інших вагомих доказів, які б суд міг покласти в основу судового рішення, та які б доводили невинуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За вимогами п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.

Крім того в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, виходячи із наведеного, під керуванням транспортним засобом необхідно розуміти безпосередньо перебування у русі транспортного засобу, такий рух повинен здійснюватися за допомогою дії водія.

З огляду на досліджені докази, факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 доведений поза розумним сумнівом наявними у матеріалах справи відеозаписом, даними постанови від 15 квітня 2023 року, якою притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 9).

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводить поліцейський за допомогою спеціальних технічних засобів, наступають такі ж самі, як і у разі відмови від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Обидва види огляду є медичним оглядом особи на виявлення стану алкогольного сп`яніння, незалежно від того чи такий огляд проведений поліцейським за допомогою технічних приладів, чи лікарем в закладі охорони здоров`я.

Під відеозапис водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» так і в найближчому медичному закладі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наголошуючи на тому, що поліцейськими та судом були порушені права ОСОБА_1 , сторона захисту не звернула уваги на те, що докази таких порушень відсутні, в той час як сам ОСОБА_1 окрім прав, наділений ще і обов`язками, яких має неухильно дотримуватись, тим більше, керуючи джерелом підвищеної небезпеки автомобілем.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Стащука В. А. залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець