Справа № 177/2194/23
Провадження № 3/177/1409/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 грудня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,, адвоката Новака А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ОБР ТРО НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 640007 від 26.10.2023, ОСОБА_1 , 26.10.2023 о 00 год. 05 хв., керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на 83 км траси Н-11 у Криворізькому районі Дніпропетровської області, проїжджаючи блокпост, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та при виявленні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме габіон. Унаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, останній реалізував право на захист. Його захисник, адвокат, ОСОБА_2 , надав суду довідку про проходження ОСОБА_1 військової служби у в/ч НОМЕР_4 та зазначив, що працівниками поліції не надано жодного належного доказу про причетність ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26.10.2023 о 00 год. 05 хв. на 83 км траси Н-11 у Криворізькому районі Дніпропетровської області. У матеріалах справи відсутній відеозапис події. Показання свідка ОСОБА_3 є неналежним доказом, оскільки про них, у порушення вимог ст. 256 КУпАП відсутнє посилання в протоколі про адміністративне правопорушення. Оскільки працівниками поліції не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21061, р/н НОМЕР_3 , 26.10.2023 о 00 год. 05 хв., неможливо стверджувати про наявність у його діях об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на положення ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі правопорушника під час розгляду судом справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

За приписами п. 1.3 ПДР України та ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунком 12.3 ПДР України визначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 640007 від 26.10.2023; схему місця ДТП від 26.10.2023; письмові показання ОСОБА_3 ; фототаблицю із зображенням габіону та транспортного засобу після ДТП, з наявними на ньому механічними пошкодженнями; довідкою з національної автоматизованої інформаційної системи України про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_5 .

Згідно зі ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Структура складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об`єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності.

Усі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП настає, якщо учасниками дорожнього руху були порушені правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад), тобто настання реальних наслідків у вигляді ушкодження певних об`єктів. Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності, є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Безпосереднім доказом у справі щодо наявності в діях певної особи порушень Правил дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, є схема місця ДТП.

Досліджуючи схему місця ДТП, яка додана до матеріалів справи, аналізуючи її дані та зміст у сукупності з іншими доказами, суд приходить до висновку, що хоча й у схемі зафіксовано місце зіткнення транспортного засобу з габіоном та перелік видимих пошкоджень транспортного засобу, а саме: пошкодження передньої частини транспортного засобу, однак зазначено, що водій, причетний до пригоди, залишив місце ДТП, а схема складена за участю ОСОБА_3 .

У письмових поясненнях ОСОБА_3 виклав, що в ніч з 25 на 26.10.2023, знаходячись на посту «Дніпровське шосе», почув звук удару, вийшовши на проїзну частину побачив ВАЗ 2106 білого кольору, який врізався в габіон, та відразу залишив місце пригоди.

Захисником у судовому засіданні заявлялося клопотання про виклик свідка ОСОБА_3 , яке було судом задоволено, однак свідок до суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений шляхом направлення смс-повідомлення за номером телефону, вказаним ним власноруч у його письмових поясненнях.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 26.10.2023 о 00 год. 05 хв. керував транспортним засобом ВАЗ 21061, р/н НОМЕР_3 , на 83 км автодороги траси Н-11 у Криворізькому районі Дніпропетровської області, та порушив вимоги п. 12.1, п. 12.3 ПДР України.

Висновки працівника поліції, який складав протокол щодо порушення ПДР України саме ОСОБА_1 , обґрунтовуючи їх лише на поясненнях ОСОБА_3 , який не вказує на останнього, як водія ВАЗ 21061 р/н НОМЕР_3 ,що керував вказаним транспортним засобом 26.10.2023 о 00 год. 05 хв., з урахуванням того, що, як зазначено в протоколі, вказаний автомобіль належить ОСОБА_4 , викликають сумніви.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Інші докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, порушенням ним ПДР України та спричинення пошкодження майна інших осіб, суду не надано.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а відповідно до ч. 3 цієї статті, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а висловив правову позицію, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За змістом вище зазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Подані до суду матеріали не містять об`єктивних та фактичних даних, які б підтверджували поза розумним сумнівом причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, дані протоколів є сумнівними.

Судом також враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016), що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

З огляду на закриття провадження в справі, судовий збір у порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

На підставі встановленого, ст. 40-1, ст. 124, ст. ст. 283-285, 287, КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення в установленому законом порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: