Справа № 338/1106/22
Провадження № 33/4808/366/23
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Куценко О. О.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю захисника адвоката Павліва В.І.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Павліва В.І. на постанову судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. на користь держави,-

встановив:

Судом першої інстанції встановлено, що 19 жовтня 2022 року о 21 годині 37 хвилин, ОСОБА_1 у смт. Солотвин по вул. Стуса керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21114", державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу "Drager"6810, результат 2.20%, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду адвокат Павлів В.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом порушено вимоги процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, що потягло прийняття постанови суду без з`ясування судом всіх обставин справи.

Апелянт вказує на те, що долучені до матеріалів справи не містять дані про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а водій який в дійсності керував транспортним засобом притягнутий до відповідальності.

За таких обставин вважає, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутністю в діях водія складу правопорушення.

Сторона захисту також наголошує, що судом безпідставно стягнуто судовий збір, оскільки ОСОБА_1 має 2 групу інвалідності і відповідно до закону повинен бути звільнений від сплати судового збору.

Просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча в установленому законом порядку повідомлявся про розгляд апеляційної скарги, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не підтвердив поважність причин щодо неможливості явки в судове засідання апеляційної інстанції.

Зі змісту доводів захисника адвоката Павліва В.І. вбачається, що ОСОБА_1 знає про розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, однак повністю довіряє йому представництво своїх інтересів в суді та не заперечує проти розгляду апеляційної скарги за його відсутності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність підсудного під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим участь цієї особи в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 знає про наявність відповідного провадження в суді апеляційної інстанції, повідомлявся про розгляд апеляційної скарги в установленому законом порядку, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомив про бажання приймати участь у судовому засіданні, враховуючи що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою під час розгляду справи в апеляційній інстанції, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник адвокат Павлів В.І. підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи захисника адвоката Павліва В.І., який повністю підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду і закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає частковому задоволенню і постанову судді необхідно змінити тільки в частині стягнення судового збору з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся за участі ОСОБА_1 та його захисника в судовому засіданні.

Апеляційний суд враховує, що під час судового розгляду судом першої інстанції у повному обсязі були досліджені матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, наявні по справі письмові докази та відеозаписи з відео реєстратора поліцейського.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. («Пономарьов проти України»)

Так, діючий КУпАП не містить визначення правових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з чим при вирішанні цього питання необхідно виходити із загальних принципів здійснення судочинства.

Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття судом провадження його не було закрито або ухвалено незаконним складом суду.

Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад відповідного правопорушення.

Так, враховуючи, що в своїх захисник адвокат Павлів В.І. посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне перевірити вищевказані доводи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, який відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, врахувавши особу правопорушниці та характер вчиненого ним правопорушення.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Павліва В.І. щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному, та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта стосовно того, що судом розгляд справи проведено без з`ясування всіх обставин справи, оскільки такі доводи спростовуються сукупністю обґрунтованих висновків, які наведені судом в мотивувальній частині ухваленого судом рішення (а.с.35-37).

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що при розгляді справи судом першої інстанції ретельно були перевірені доводи сторони захисту, які аналогічні доводам апеляційної скарги та відповідно до яких захисник Павлів В.І. стверджує, що ОСОБА_1 не може бути визнаний суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки не керував транспортним засобом.

Так, суд першої інстанції вказав, що захисник адвокат Павлів В.І. просив суд закрити провадження по справі, оскільки матеріалами справи належними доказами не доводиться факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та просив врахувати, що постановою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Решетова В.В. від 09 листопада 2022 року ОСОБА_2 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень (сімнадцять тисяч гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Вказане судове рішення на думку захисника підтверджує доводи його підзахисного, що останній не керував транспортним засобом.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, не заперечував факт алкогольного сп`яніння, однак стверджував, що транспортним засобом не керував. Зазначив, що 19 жовтня 2022 року о 21 годині він попросив свого знайомого ОСОБА_3 відвести його у смт. Солотвин на належному йому транспортному засобі марки "ВАЗ 21114", державний номерний знак НОМЕР_1 . Перебуваючи в смт. Солотвин по вул. Стуса його автомобіль під керуванням ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції. Працівники поліції запропонували ОСОБА_5 пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу "Drager". Перебуваючи в салоні свого автомобіля, через деякий час він завів двигун та сів на водійське сидіння. Автомобіль не рухався та стояв на узбіччі дороги. До нього під`їхали працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу "Drager". Він пояснював працівникам поліції, що на автомобілі не їхав, однак вони його не слухали та скали протокол. Він не заперечував, що вживав в цей день алкоголь та перебував у стані сп`яніння, однак транспортним засобом не керував.

Суд , спростовуючи доводи сторони захисту, обґрунтовано вказав на те, що постановою суду від 21 листопада 2022 року , яка набрала законної сили, встановлено, що ОСОБА_2 19 жовтня 2022 року о 21 годині 21 хвилин, перебуваючи по вул. В. Стуса в с. Солотвин Богородчанської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, керував автомобілем марки «ВАЗ2114» д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810, що підтверджується тестом №5668 від 19 жовтня 2022 року результат огляду становить 2,13 % в проміле, чим порушив вимоги п.п. а п.2.9 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Суд обґрунтовано вказав на те, що постанова судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2022 року, якою ОСОБА_2 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП не спростовує вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Обґрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення доводиться сукупністю досліджених та перевірених у справі доказів, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №031146 від 19 жовтня 2022 року, відповідно до якого цього числа о 21 годині 37 хвилин ОСОБА_1 у смт. Солотвин по вул. Стуса керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21114", державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу "Drager"6810, результат 2.20%, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. В графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення відсутні (а.с. 2);

Судом ретельно були досліджено та дано аналіз роздруківки з принтера приладу "Alcotest Drager 6810 номер тесту 031146, з якої видно, що вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 2,20 ‰ (а.с. 1); акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння 2,20 ‰, ОСОБА_1 з результатом огляду погодився, про що свідчить його підпис в акті (а.с. 3); направленню водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 жовтня 2022 року (а.с. 4); копії постанови серії БАД №704444 від 19 жовтня 2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.121, ст. 126 КУпАП (а.с.5); диску із відеозаписом події з якого вбачається, що на диску є два відеофайли з яких вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль марки "ВАЗ 21114", державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , також підтверджується, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено у встановленому законом порядку за допомогою приладу "Alcotest Drager 6810" (а.с.6); свідоцтву про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яким підтверджується правомірне використання працівниками поліції газоаналізатора "Drager" Alcotest 6810 (а.с.7); рапорту інспектора СРПП ВП №2 лейтенанта поліції Середюка М.(а.с.8).

Суд першої інстанції зазначив про те, що доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, повністю спростовуються дослідженим судом відеозаписом, з якого є очевидним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, з якого вбачається, що автомобіль марки "ВАЗ 21114", державний номерний знак НОМЕР_1 був з увімкненим двигуном та світловими приборами, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , автомобіль переміщувався у просторі (по вулиці), тобто перебував у русі та на вимогу працівників поліції прийняв вправо до обочини та зупинився.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в мінімальному розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Посилання захисника адвоката Павліва В.І. про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є безпідставним.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №031146 від 19.10.2022 року, водій ОСОБА_1 19 жовтня 2022 року о 21 годині 37 хвилин, у смт. Солотвин по вул. Стуса керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21114", державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу "Drager"6810, результат 2.20%, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП ВП №2 смт. Богородчани Івано-Франківського РУП поліцейським Середюк М.Б., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

В протоколі свідки не зазначено. Особу водія встановлено на підставі бази ІПНП.

Посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами не видавався ОСОБА_1 ..

ОСОБА_1 був присутній при складанні вказаного протоколу, був ознайомлений із його змістом, йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться у Богородчанському районному суді, про що свідчать власноручні підписи ОСОБА_1 у відповідних графах протоколу.

В графі протоколу, якою передбачені пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не забажав надати пояснення щодо обставин справи.

В протоколі зазначено, що до протоколу додаються рапорт, відео, направлення, акт огляду.

Останнього під розпис було ознайомлено із змістом протоколу.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що поняття «кримінальне обвинувачення», яке використовується у статті 6 Конвенції, має автономний характер і його необхідно розуміти лише виходячи з положень Конвенції.

Європейський суд неодноразово вказував на те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки , мати захисника та інші.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Зокрема, ОСОБА_1 був під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та підписався у відповідних графах протоколу, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 із висунутим проти нього обвинуваченням.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять роздруківку приладу Drager Alcotest 6810 (а.с.1) тест №5663, в результаті огляду ОСОБА_1 поліцейським за допомогою технічного засобу 19.10.2022 року о 21 год. 42 хв. було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 2.20 %. Вказаний результат складений із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень.

Так, до матеріалів справи додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), у відповідності до якого було проведено огляд водія ОСОБА_1 у результаті із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння було проведено за допомогою приладу Драгер 6810, результат огляду на стан сп`яніння був позитивний 2.20 % проміле. Слід зауважити, що в акті огляду в графі щодо згоди із результатом обстежуваної особи наявний власноручний підпис ОСОБА_1 , який повністю підтверджує те, що останній повністю погодився із позитивним результатом огляду на визначення стану сп`яніння.

До матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в КНП ПНЦ ІФ ОР (а.с.4), складеного у зв`язку з виявленими поліцейським у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота. Вказано, що огляд водія проводився за допомогою приладу Драгер 6810, результат становив 2.20 проміле. Зазначено, що особу встановлено на підставі бази ІПНП. В направленні зазначено, що огляд ОСОБА_1 у медичному закладі не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 та було складено протокол про адміністративне правопорушення ААБ №031146.

У відповідності до копії постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №704444 від 19.10.2022 року на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу за керування транспортним засобом за відсутності ременя безпеки та без посвідчення водія, чим порушив вимоги п.п.2.1, 2.3 ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.ч.5, 1 ст. 126 КУпАП. Слід звернути увагу, що у постанові суду наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення із даною постановою та отримання її копії. Наявність вищевказаної постанови додатково підтверджує правильність висновків суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та саме як водій транспортного засобу пройшов відповідн й огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. (а.с.5).

До матеріалів справи долучено свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5641 чинне до 28.09.2023 року відповідно до якого газоаналізатор Алкотест 6810 ARВН-0650 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 і за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с.7).

У відповідності до рапорту інспектора СРПП ВП №2 смт. Богородчани М. Середюка 19.10.2022 року о 21.37 год. в смт. Солотвин по вул. Стуса було зупинено транспортний засіб марки "ВАЗ 21114", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810, водій погодився, результат якого показав 2.20 % проміле, із результатом огляду водій погодився та не мав претензій.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника ВП №2 смт. Богородчани Івано-Франківського РУП про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції разом із копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що обвинувачення висунуте ОСОБА_1 є конкретним, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності звинувачується у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що сторона захисту не погоджується із діями працівників поліції, оскільки вважає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а огляд на стан сп`яніння пройшов внаслідок вимоги працівників поліції. Матеріали справи не містять даних керування ОСОБА_1 транспортним засобом, транспортним засобом керувала інша особа, яка вже притягнута до відповідальності за вчинене правопорушення.

За клопотанням сторони захисту апеляційним судом було витребувано матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за керування ним транспортним засобом марки "ВАЗ 21114", державний номерний знак НОМЕР_1 , 19 жовтня 2022 року о 21 годині 21 хвилин, у смт. Солотвин по вул. Стуса в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу "Drager"6810, результат 2.13%, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, матеріали витребуваного провадження щодо ОСОБА_2 не спростовують даних того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21114", державний номерний знак НОМЕР_1 , 19 жовтня 2022 року о 21 годині 37 хвилин, у смт. Солотвин по вул. Стуса в стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до встановлених обставин вбачається, що вказане правопорушення ОСОБА_1 було вчинено вже після правопорушення у вчиненні якого визнаний винним ОСОБА_2 .

Апеляційний суд також неодноразово звертав увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

При вирішанні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, апеляційний суд приймає до уваги обставини за яких було виявлено транспортний засіб та, які свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з відео реєстратора службового автомобіля поліції та нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Досліджені судом відеозаписи мають надзвичайно високу інформативність, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, мають безсторонній характер, що свідчить про їх особливе значення та вимагає ретельного і уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Зі вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом під час розгляду справи, вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль марки "ВАЗ 21114", державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Слід зауважити, що в салоні автомобіля ОСОБА_1 перебував один без сторонніх осіб. Автомобіль відеозаписами зафіксовано із включеними світловими фарами та увімкненим двигуном. Працівник поліції підійшов до автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_1 зі словами «куди їдемо», на що ОСОБА_1 відповів «додому». На вимогу працівника поліції водій ОСОБА_1 надав реєстраційні документи на автомобіль. Зафіксовано, що працівник поліції повідомив водія ОСОБА_1 , що з салону автомобіля чути різкий запах алкоголю, після чого запропонував водію пройти огляд на визначення стану сп`яніння. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 заглушив двигун автомобіля та пройшов до автомобіля працівників поліції для проходження огляду на стан сп`яніння. На відео зафіксовані явні ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , а саме: нечітка затягнута вимова слів, запах алкоголю з салону автомобіля, що і стало підставою для пропозиції водію ОСОБА_1 заглушити роботу двигуна, вийти з автомобіля, та пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального сертифікованого приладу Драгер.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи не містять даних про заперечування ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом, а на пропозицію пройти огляд на визначення стану на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відразу погодився. Так, відеозаписами зафіксовано добровільне проходження ОСОБА_1 продуття приладу Драгер 6810, результат якого показав 2.20 % проміле. Працівником поліції ОСОБА_1 було повідомлено про позитивний результат огляду, повідомлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду в 11 раз перевищує допустиму норму вживання алкоголю водієм, повідомлено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адмінправопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 жодним чином не висловив незгоди із отриманим результатом огляду 2.20 % проміле, також відеозаписи містять дані того, що ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу для проходження відповідного огляду та запевнив, що із результатом приладу Драгер він згідний.

Апеляційний суд наголошує на тому, що відеозаписи містять дані того, що водій ОСОБА_1 просив не складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та обіцяв приїхати на наступний день і все владнати.

Жодних зауважень на дії працівників поліції чи щодо неправомірності проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було висловлено.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку ОСОБА_1 при проходженні ним огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер.

Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Вказаними відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та дослідити додаткові обставини, які прямо вказують, що саме він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 розумів, що проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння саме як водій транспортного засобу у зв`язку з тим, що поліцейський підозрює його в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В результаті перевірки доводів апеляції апеляційний судом не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Так, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що незгода водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу свідчить про недопустимість використання вказаних результатів як доказів доведеності вини у вчиненні адміністративного правопорушення і є правовою підставою для направлення водія на відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад.

При цьому, незгода водія з результатами огляду, який було проведено працівником поліції за допомогою спеціального технічного засобу може бути здійснена різними способами та встановлюється на підставі доказів, які досліджені в судового засіданні.

Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду, шляхом активних дій самого водія та висловлена в категоричній чіткій формі.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що водій транспортного засобу не погоджувався із результатами огляду, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, а його процесуальна поведінка після проходження огляду свідчить про те, що він не заперечував результати огляду та погоджувався з ними.

Апеляційний суд вважає доведеним те, що водій ОСОБА_1 19 жовтня 2022 року о 21 годині 37 хвилин, у смт. Солотвин по вул. Стуса керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21114", державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу "Drager"6810, результат 2.20%, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такими чином, перевіривши сукупність доказів по справі, апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу порушника та обставини, вчиненого адміністративного правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаною постановою суду з ОСОБА_1 на користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Павлів В.І. також звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно постановив рішення, яким вирішив стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню з таких підстав.

Положення п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно фотокопії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, довічно .

Таким чином, доводи апеляційної скарги про безпідставність стягнення з ОСОБА_1 судового збору є обґрунтованими, оскільки останній є ІІ групи і повинен бути звільнений від сплати судового збору.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Павліва В.І. задовольнити частково.

Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП змінити в частині стягнення судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. на користь держави.

Звільнити ОСОБА_1 на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв