ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13 червня 2023 рокуСправа №: 695/1039/23
Номер провадження 3/695/823/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглянувши матеріали об`єднаних справ про притягнення до адміністративної відповідальності, що надійшли з Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №158089 від 19.03.2023 р., зазначено, що 19.03.2023 р. о 18 год. 30 хв., по вул. Черкаська в м. Золотоноша ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням авто, з`їхав на праве узбіччя, де здійснив наїзд не електроопору. В результаті чого електроопора та автомобіль отримали пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 порушив п. 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №158090 від 19.03.2023 р., зазначено, що 19.03.2023 р. о 18 год. 30 хв., по вул. Черкаська в м. Золотоноша ОСОБА_1 , керував автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно висновку щодо результатів огляду на стан сп`яніння (Проба позитивна 1,37%), в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 порушив п.2.9 (а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та вказав, що його автомобілем керував його брат ОСОБА_2 , а він був пасажиром даного авто. ОСОБА_1 вказав, що того дня вживав алкогольні напої, тому попросив брата приїхати до нього, щоб відвезти на його машині додому (скористатися послугою тверезий водій). Під час руху авто впав мобільний телефон на підлогу біля водія. ОСОБА_3 нахилився його підняти, ненароком крутнув руля, наїхав на бордюр та в результаті цього в`їхав в електроопору. На місце події були викликані працівники поліції, які склали дані протоколи тільки в лікарні. ОСОБА_2 вказав їм, що автомобілем керував він, але ця інформація не була взята працівниками поліції до уваги.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Хвостик О.І. в судовому засіданні вказав, що працівниками поліції упереджено складено на ОСОБА_1 дані протоколи. Працівники поліції не встановили дійсну особу водія, за участю якого відбулося ДТП. Матеріали справи не містять доказів, що саме ОСОБА_4 керував автомобілем. Адвокат просив закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих правопорушень.

Свідок, заявлений стороною захисту, ОСОБА_2 , у судовому засіданні 21.04.2023 р. ствердив, що водієм автомобіля в момент ДТП був він, а не його брат. Про даний факт він повідомляв працівників поліції, але вони це проігнорували та склали протокол на брата. Свідок вказав, що в результаті ДТП він отримав травму та звертався наступного дня за меддопомогою до лікарні. Також він звертався до Золотоніського РЕМ з проханням провести заміну збитої за його участі електроопори. Вартість робіт по її відновленню сплачував він. Свідок звертався до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області із заявою, в якій вказував, що він вчинив ДТП та просив вирішити питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (зазначені в протоколі) у судовому засіданні 29.05.2023 р. вказали, що вони були зупинені працівниками поліції, оскільки на дорозі було ДТП. Їх запросили бути свідками. Свідки ствердили, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на місці ДТП та просив освідувати його в медичному закладі. В лікарні його освідували. Свідки написали пояснення та поїхали в своїх справах. Свідки зазначили, що ОСОБА_2 проходив освідування на місці ДТП. Хто був винуватцем ДТП працівники поліції свідкам не повідомляли. Свідки не бачили самого факту ДТП та хто керував автомобілем в момент ДТП. На місці дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 заперечував факт керування автомобілем та говорив про це працівникам поліції.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За положенням ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положення ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінов проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєв проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна передбачена ст.124 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. (п.6 розділу ІІ Інструкції).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п.9 розділу ІІ Інструкції)

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п.1.10 ПДР).

Відповідно до вимог п. 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З оглянутого в судовому засіданні диску з відеозаписом з бодікамери встановлено, що на ньому не зафіксовано факту керування, факту зупинки транспортного засобу та факту, що за кермом перебував ОСОБА_1 .

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ствердили суду лише факт проходження ОСОБА_1 в медичному закладі освідування на стан алкогольного сп`яніння. Дані свідки не були свідками того, що саме ОСОБА_1 перебував під час ДТП за кермом.

Свідок захисту ОСОБА_2 у судовому засіданні ствердив суду, що в момент ДТП він керував автомобілем, а ОСОБА_1 був пасажиром.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом заперечено стороною захисту, натомість матеріали справи не містять доказів, які б ствердили даний факт.

Так як судом не встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем 19.03.2023 р. о 18-30 год., то й вина його в дорожньо-транспортній пригоді в цей момент та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння також відсутня.

Надаючи оцінку доказам суд не приймає в якості доказів пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки вказані особи не зазначені в протоколі як свідки, або особи з будь-яким іншим статусом і наявність їх пояснень в матеріалах справи нічим не обґрунтована.

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вище викладеним, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст.130, 247, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднану справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя М.Ю. Степченко