Справа № 308/2029/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю секретарки судових засідань Бізіля А.І. та учасників судового провадження : захисниці особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатки Бухтоярової О.В., представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала адвокатка Бухтоярова О. В. в інтересах ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 вересня 2021 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Калуш, Івано-Франківська обл., місце проживання: АДРЕСА_1 ,; тимчасово не працює; паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 30.01.2018; орган, що видав 2601,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 218 480,57 (двісті вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят гривень 57 коп) із конфіскацією транспортного засобу - пасажирського автомобіля марки «Volkswagen Transporter», рік випуску 2004, об`єм двигуна 2460, тип двигуна дизель, номер кузова НОМЕР_2 , та ключі до нього.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири гривні) 00 копійок.

Згідно зі змістом постанови, 25.11.2020, о 15 год 54 хв, у зону митного контролю на ділянку «Виїзд» митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав пасажирський автомобіль марки «Volkswagen», модель «Transporter», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував у приватних справах з України в Словаччину. Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю смугою руху »зелений коридор». До митного контролю ОСОБА_1 подав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, у якому зазначено відомості про транспортний засіб марки «Volkswagen», рік випуску 2004, об`єм двигуна 2460 тип двигуна дизель, номер кузова НОМЕР_2 , технічний паспорт серії НОМЕР_4 на транспортний засіб та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 30.01.2018; орган, що видав 2601. При усному опитуванні ОСОБА_1 заявив, що переміщує через митний кордон України виключно особисті речі та транспортний засіб. Під час здійснення митного огляду у боксі поглибленого огляду встановлено, що на транспортному засобі марки «Volkswagen», модель «Transporter», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , номерне позначення кузова - VIN НОМЕР_2 не відповідає номеру кузова, зазначеному в поданому до митного контролю свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 . У поясненні ОСОБА_1 зазначив, що йому невідомо чому різняться відомості у номері кузова на автомобілі та свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 . Вартість подібного/аналогічного транспортного засобу марки «Volkswagen», модель «Transporter», становить 7700 Доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 25.11.2020 становить 218 480 грн 57 коп.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу Держмитслужби, як підстави для переміщення пасажирського автомобіля марки «Volkswagen», документів, що містять неправдиві відомості щодо номера кузова транспортного засобу. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі представниця особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатка Бухтоярова О. В., вказує на те, що постанова є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а протокол про порушення митних правил складений безпідставно. В обґрунтування доводів апелянтка звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не переміщував і не вчиняв дії, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайникiв) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів. неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. При цьому, на переконання адвокатки Бухтоярової О. В., автомобіль не є товаром, навпаки він був придбаний на підставі договору купівлі - продажу для потреб сім`ї, а отже, ОСОБА_1 користувався автомобілем на законних підставах. Адвокатка Бухтоярова О. В. вважає, що ОСОБА_1 не є та не може бути суб`єктом вказаного правопорушення, адже власником автомобіля є не він, а інша особа - його дружина. Окрім того, у своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що йому не відомо про причину відмінності фактичного номера кузова автомобіля вiд номера кузова, що зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, ймовірно, на його думку, це сталося через механічну помилку працівників органів територіального сервісного центру при реєстрації автомобіля. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвокатки Бухтоярової О. В., яка підтримала апеляційну скаргу, думку представника Закарпатської митниці Зубенка І. І., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги, що підтверджується довідкою про доставку SMS- повідомлення від 22.02.2023, однак до суду він не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання на інший день не подавав. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , береться до уваги те, що у розгляді справи бере участь його представниця, адвокатка Бухтоярова О. В., і те, що неявка особи, з огляду на приписи ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування судового рішення та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил. Так, вирішуючи питання про те, чи доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні дій, спрямованих на незаконне переміщення товару - пасажирський автомобіль марки «Volkswagen», модель «Transporter», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу Держмитслужби, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо номера кузова транспортного засобу, і чи слід на нього накладати адміністративне стягнення, апеляційний суд бере до уваги таке.

Відповідно до ст. 458 МК України, порушенням митних правил є адміністративне правопорушення, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій із товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 489 МК України, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП), а вчиненим із необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 495 МКУ доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, протокол за вчинення якого складено щодо ОСОБА_1 , дотримані вимоги матеріального та процесуального права, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 483 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.

Так, протоколом про порушення митних правил №1844/30500/20 від 25.11.2020, підтверджено, що 25.11.2020, о 15 год 54 хв, у зону митного контролю на ділянку «Виїзд» митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав пасажирський автомобіль марки «Volkswagen», модель «Transporter», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував у приватних справах з України в Словаччину. Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю смугою руху «зелений коридор». До митного контролю ОСОБА_1 подав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, у якому зазначено відомості про транспортний засіб марки «Volkswagen», рік випуску 2004, об`єм двигуна 2460 тип двигуна дизель, номер кузова НОМЕР_6 , технічний паспорт серії НОМЕР_4 на транспортний засіб та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 30.01.2018; орган, що видав 2601. При усному опитуванні ОСОБА_1 заявив, що переміщує через митний кордон України виключно особисті речі та транспортний засіб. Під час здійснення митного огляду у боксі поглибленого огляду встановлено, що на транспортному засобі марки «Volkswagen», модель «Transporter», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , номерне позначення кузова - VIN НОМЕР_2 не відповідає номеру кузова, зазначеному в поданому до митного контролю свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 . У поясненні ОСОБА_1 вказав, що йому невідомо чому різняться відомості у номері кузова на автомобілі та свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 . Вартість подібного/аналогічного транспортного засобу марки «Volkswagen», модель «Transporter», становить 7700 Доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 25.11.2020 становить 218 480 грн 57 коп. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу Держмитслужби, як підстави для переміщення пасажирського автомобіля марки «Volkswagen», документів, що містять неправдиві відомості щодо номера кузова транспортного засобу. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України. Протокол складено у присутності ОСОБА_1 , який був ознайомлений з його змістом та отримав копію процесуального документу, що підтверджується його особистим підписом.

Зазначені у протоколі про порушення митних правил обставини підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 , у яких він вказав, що йому невідомо чому різняться відомості у номері кузова на автомобілі та свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (а. с. 7, 8); актом про проведення огляду, переогляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі (а. с. 12); довіреністю, відповідно до якої ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_1 укладати правочини щодо користування, розпорядження та експлуатації транспортного засобу, а саме: експлуатувати з правом використання як на території України, так і за її межами тощо (а. с. 13); доповідною запискою старшого державного інспектора відділу № 3м/п «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби Сливича Й. Й. (а. с. 16, 17); відомостями з Інтернет - мережі щодо вартості аналогічного транспортного засобу (а. с. 23); фотоматеріалами (а. с. 25, 26); листом Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Закарпатській області Територіального сервісного центру МВС №2141 від 12.02.2020 №31/7/1-114 з додатками до нього (а. с. 31-33).

Вищенаведені докази у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення - у вчиненні дій, спрямованих на незаконне переміщення через митний кордон України товару - автомобіля марки «Volkswagen», модель «Transporter», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , номерне позначення кузова - VIN НОМЕР_2 з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для його переміщення та митного оформлення підробленого документа - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , яке містить неправдиві відомості щодо номера кузова транспортного засобу, а саме VIN НОМЕР_6 .

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Сливич Й. Й., який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , що в нього були підстави для обмови останнього та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи - на такі дані не вказується і в апеляційній скарзі, у зв`язку із чим, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Апеляційний суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження доводи адвокатки Бухтоярової О. В. про те, що вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення немає, позаяк йому не було відомо про причину відмінності фактичного номера кузова автомобіля вiд номера кузова, що зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, це, на його думку, сталося через механічну помилку працівників органів територіального сервісного центру при реєстрації автомобіля, з огляду на те, що у матеріалах справи немає жодних доказів, які можуть підтвердити достовірність цих тверджень. Більш того, апеляційний суд звертає увагу на те, що ні ОСОБА_1 , ні адвокаткою Бухтояровою О. В. не надано відомостей, які свідчать про те, що ОСОБА_1 звертався до уповноважених органів з метою проведення перевірок з приводу допущення уповноваженими особами помилок при реєстрації транспортного засобу марки «Volkswagen», модель «Transporter», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , та притягнення їх до юридичної відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, у якому зазначено відомості про транспортний засіб марки «Volkswagen», рік випуску 2004, об`єм двигуна 2460 тип двигуна дизель, номер кузова НОМЕР_6 , технічний паспорт серії НОМЕР_4 . Однак, під час здійснення митного огляду у боксі поглибленого огляду встановлено, що на транспортному засобі - автомобілі марки «Volkswagen», модель «Transporter», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , номерне позначення кузова - VIN НОМЕР_2 , не відповідає номеру кузова, зазначеному у поданому до митного контролю свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 . Відтак, уповноваженими особами митного органу відносно ОСОБА_1 обґрунтовано складено протокол про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України, а саме за переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу Держмитслужби, як підстави для переміщення пасажирського автомобіля марки «Volkswagen», документів, що містять неправдиві відомості щодо номера кузова транспортного засобу.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України, що беззаперечно підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, які досліджені та перевірені судом першої та апеляційної інстанції. Тому, з огляду на вищевказане, апеляційний суд вважає безпідставними твердження адвокатки Бухтоярової О. В. про те, що дії її підзахисного не підпадають під кваліфікацію цієї статті.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянтки про те, що ОСОБА_1 користувався автомобілем на законних підставах, він не є та не може бути суб`єктом вказаного порушення, адже власником автомобіля є не він, а інша особа - його дружина. Апеляційний суд визнає ці твердження безпідставними з огляду на таке.

Порушення митних правил, передбачене диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктом порушення митних правил за ст. 483 МК України є особа, яка безпосередньо вчинила дії, які складають об`єктивну сторону вказаної правової норми.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до митного контролю подав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, у якому зазначено відомості про транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen», рік випуску 2004, об`єм двигуна 2460 тип двигуна дизель, номер кузова НОМЕР_6 , технічний паспорт серії НОМЕР_4 на транспортний засіб та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 30.01.2018; орган, що видав 2601. Під час здійснення митного огляду у боксі поглибленого огляду встановлено, що на транспортному засобі - автомобілі марки «Volkswagen», модель «Transporter», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , номерне позначення кузова - VIN НОМЕР_2 , не відповідає номеру кузова, зазначеному у поданому до митного контролю свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Крім того, з наявної у матеріалах справи довіреності, засвідченої нотаріально, убачається, що ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_1 укладати правочини щодо користування, розпорядження та експлуатації транспортним засобом, а саме: експлуатувати з правом використання як на території України, так і за її межами тощо. Тобто, вищевказане є підставою для висновку про те, що уповноважена особа митного органу обґрунтовано склала протокол про порушення митних правил саме на ОСОБА_1 .

При оцінці доводів адвокатки Бухтоярової О. В. про те, що пасажирський автомобіль марки «Volkswagen», модель «Transporter», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , яким керував громадянин України ОСОБА_1 , прямуючи у приватних справах з України в Словаччину через митний кордон України, не є товаром, оскільки був придбаний на підставі договору купівлі - продажу для потреб сім`ї, а ОСОБА_1 користувався автомобілем на законних підставах, апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, відповідно до пункту 57 статті 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі; відповідно до пункту 58 цієї ж статті транспортні засоби - транспортні засоби комерційного призначення, транспортні засоби особистого користування, трубопроводи та лінії електропередачі; а відповідно до пункту 60 цієї ж статті транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно (Пункт 60 частини першої статті 4 в редакції Закону № 4915-VI від 07.06.2012).

Відповідно до санкції частини першої статті 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що пасажирський автомобіль марки «Volkswagen», модель «Transporter», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , яким керував громадянин України ОСОБА_1 , прямуючи у приватних справах з України в Словаччину через митний кордон України, є товаром, і за незаконне його (автомобіля) переміщення через митний кордон України, ОСОБА_1 обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянтки про те, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку наявним у справі доказам, не мотивував належним чином свої висновки про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України порушення митних правил, - апеляційний суд відхиляє з огляду на вищезазначене, при цьому ці доводи суд апеляційної інстанції розцінює як намагання ОСОБА_1 ухилитися від адміністративної відповідальності за скоєне діяння.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені. Тому, апеляційний суд доходить висновку про те, що суд першої інстанції, взявши до уваги обставини справи, характер вчиненого правопорушення, дав належну оцінку наявним доказам, відтак правильно застосував щодо ОСОБА_1 вид та розмір стягнення в межах санкції частини першої статті 483 МК України, а тому накладене на ОСОБА_1

стягнення є таким, що відповідає, як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає, передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

При цьому, апеляційним судом не встановлено обставин чи підстав, які давали б можливість для зміни чи скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, і на такі в апеляційній скарзі не вказується.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи, тощо; і до апеляційної скарги не додано доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 , не з`явившись на розгляд апеляційної скарги, позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги з наданням доказів в їх підтвердження.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка Бухтоярова О. В. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 , притягнутого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН