Провадження № 3/638/5839/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Тимченко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Ізюмського РУП ГУНП Харківській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2023 року в провадження судді Тимченка А.М. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, водій ОСОБА_1 , 23.09.2023 о 19:50 год в м. Ізюм по вул. Лондонській, буд. 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ2101 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARLJ-0184, результат 0,41 проміле, тест № 192. Факт правопорушення зафіксований на нагрудні бодікамеру Тексар №45. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом передачі тверезому водію. Своїми діями порушив п. 2.9.а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Стороженко Д.І. надала до суду письмове клопотання, в якому зазначила, що діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення та просила закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, з тих підстав, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а перебував в автомобілі. Також зазначила, що ОСОБА_1 проходив огляд три рази, і тільки на третій раз прилад показав результат 0,41 проміле, хоча попередні два рази прилад показував результат «алкоголю не виявлено». Відповідно до технічних характеристик приладу «Драгер 6280» границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі становить +/- 10 %.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав думку свого представника, провину у вчинені адміністративного правопорушення не визнав.

Свідок ОСОБА_2 зазначила, що її чоловік був тверезий та не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, під час того, як під`їхав екіпаж патрульно поліції не керував транспортним засобом, а знаходився біля нього.

Заслухавши пояснення, дослідивши надані матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Підпунктом а) п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9а ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 23 вересня 2023 року, о 19 годині 50 хвилин по вул. Лондонській, буд. 4 у м. Ізюм Харківської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Drager» - 6820, результат 0,41 проміле. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом передачі тверезому водію. Своїми діями порушив п. 2.9.а) ПДРУ України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно з протоколом свідки не залучались, проводилась відеофіксація.

Внаслідок зазначених подій працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 288108 від 23.09.2023.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім зазначеного вище протоколу, також підтверджується:

- Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.09.2023, де зафіксовані результати огляду ОСОБА_1 - 0,41 проміле;

- роздруківкою газоаналізатора «Drager» ARLJ-0184, тест № 192, проведений 23.09.2023 о 20-03 год, результат 0,41 проміле;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 23.09.2023;

- відомостями відеозапису з портативного нагрудного відеореєстратора TEKSAR BDC-43-GWCP (файли з назвами «0000045__0080», «0000045__0082», «2023-09-26 at 08.24.27»), на якому зафіксовано як зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 так і проходження останнім огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також згоду ОСОБА_3 з результатними огляду (файл з назвою «0000045__0082» часовий проміжок 2:50 - 3:00).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256,265-2,266,268 КУпАП, а також «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Дослідивши докази, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно довідки Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, згідно облікових даних ІПНП ОСОБА_1 має посвідчення водія на право керування транспортним засобами серії НОМЕР_2 від 12.10.2013, категорії від «В», «С1».

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вищезазначені докази належними, допустимими та достатніми для висновку про факт керування водієм ОСОБА_1 23 вересня 2023 року о 19 год 50 хв. транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 288108 від 23.09.2023 ОСОБА_1 не оскаржувався, підписаний останнім без зауважень.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення суд оцінює критично як спосіб самозахисту, оскільки вважає, що винуватість останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується наведеними вище доказами, та розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Разом з тим, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що доводи адвоката Стороженко Д.І. про те, що на відео не зафіксовано момент руху транспортного засобу або керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом є неспроможними, оскільки матеріали справи містять відомості з відеозапису з портативного нагрудного відеореєстратора TEKSAR BDC-43-GWCP файли з назвами «0000045__0080», «2023-09-26 at 08.24.27» на яких зафіксовано як зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Доводи захисника Стороженко Д.І. щодо порушення поліцейським порядку огляду особи на стан сп`яніння, суд відхиляє, оскільки вони є безпідставними, суд визнав надані докази до протоколу про адміністративне правопорушення належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 . Так, матеріали справи містять відомості з відеозапису з портативного нагрудного відеореєстратора TEKSAR BDC-43-GWCP файли з назвами «0000045__0080», «0000045__0082» на яких зафіксовано проходження останнім огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд та з результатами даного огляду був згоден (файл з назвою «0000045__0082» проміжок часу запису 2:50 3:00 хв.), також зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що вжив 0,5 л пива, перед тим, як сісти за кермо (файл «0000045__0080» 1:55 хв.). Оскільки результат в 0,41 проміле є значно більшим ніж дозволений для керування транспортним засобом, щоб вважати, що такий результат є сумнівним і має похибку, тому доводи захисника в цій частині також є необґрунтованими.

Пояснення свідка ОСОБА_2 спростовуються матеріалами справи, а саме відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, відповідно якого ОСОБА_1 знаходиться за кермом автомобілю ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , та роздруківкою газоаналізатора «Drager» ARLJ-0184, тест № 192, проведений 23.09.2023 о 20-03 год, результат 0,41 проміле.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті 130 КУпАП, за якою кваліфіковані її дії з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч)грн.00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП, у разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Суддя А.М. Тимченко