Код суду 233 № 233/6508/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Орчелота А.В., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.126КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №574554 від 22 жовтня 2023 року, відповідно до якого: ОСОБА_1 22 жовтня 2023 року о 09 годині 09 хвилини в м. Костянтинівка по вул. Ціолковського біля буд. 18, керував транспортним засобом DADI BDD 6491 Е, номерний знак НОМЕР_1 не маючи права керування зазначеним транспортним засобом позбавлений права керування. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Порушив п.2.1(а) ПДР України. Був зупинений у зв`язку з тим, що не був пристебнутим паском безпеки.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.5 ст.126КУпАП.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Пономарьов проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме шляхом направлення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про перенесення та відкладення розгляду справи не надавав. Крім того, останній був обізнаний про розгляд справи Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «… і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться».

До того ж, суд наголошує, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості участі в розгляді справи в режимі відеоконференції або шляхом забезпечення участі у справі захисника для захисту його інтересів під час даного судового розгляду, як і не був позбавлений можливості подати відповідні письмові пояснення по суті справи.

Судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується матеріалами виклику останнього.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до такого.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частина 5 ст.126КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, а саме:

- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом,

- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами,

- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126КУпАП до суду надано:

- інформацію викладену в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №574554 від 22 жовтня 2023 року;

- інформацію зазначену у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №339759;

- інформацію з «админпрактики» стосовно ОСОБА_1 .

Оцінуючи зібрані докази по справі суддя дійшов наступного висновку.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч.5 ст.126КУпАП, а саме, як повторність правопорушення.

Згідно із п.3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015року №1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130КУпАП)»

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126КУпАП до матеріалів адміністративної справи не долучено належним чином завіреної копії рішення суду про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом та постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч.2,4 ст.126КУпАП. Разом з цим, матеріали адміністративної справи містять інформацію лише з адмінпрактики.

Суддею враховується, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.5 ст.126КУпАП, а саме те, що він позбавлений права керування транспортним засобом та притягався до адміністративної відповідальності за ч.ч.2,4 ст.126КУпАП.

У відповідності до ч.2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тож зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обов`язок довести вказані обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.17Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частина 1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Отже, в розумінні наведеного Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Крім того тлумачення п.2.1(а) ПДР України, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , само по собі не передбачає відповідальність за ч.5 ст.126КУпАП.

До того ж, з приводу визнавальних пояснень самого ОСОБА_1 , які зафіксовані на відео, слід зазначити, що дійсно пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 251КУпАП є доказом, проте оцінку суд надає їм в сукупності з іншими належними і допустимими доказами по справі, оскільки обвинувачення (в розумінні практики Європейського суду з прав людини адміністративна відповідальність має всі притаманні риси кримінальної відповідальності) не може ґрунтуватися лише на визнавальних свідченнях особи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч.3 ст.62Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не може ґрунтуватись на припущеннях та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

На підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя: А.В. Орчелота