Справа № 638/2805/23
Провадження № 3/638/1601/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Орос О.В., під час розгляду адміністративного матеріалу, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 18 березня 2023 року о 14 год. 19 хв. у м. Харкові по вул. Узвіз Клочківський, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Range Rover, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме вираженим тремтінням пальців рук, поведінкою, що не відповідає обстановці (підвищена жвавість). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.

07 червня 2023 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Дородних С.В. подано до суду письмове заперечення, в якому посилався на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 , зважаючи на що просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що складення та оформлення адміністративного матеріалу виконано неналежним чином та неуповноваженою особою, оскільки ОСОБА_1 є спеціальним суб`єктом адміністративного правопорушення військовослужбовцем, який виконує обов`язки військової служби, зважаючи на що інспектор поліцій не наділений повноваженнями щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно військовослужбовців за вчинені ними військові адміністративні правопорушення, передбачені главою 13-Б КУпАП, не доведений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та не зафіксований рух транспортного засобу, підстави для зупинки транспортного засобу були відсутні, оскільки поліцейськими не зафіксований факт порушення ОСОБА_1 ПДР та не встановлені дані, що свідчать про технічну несправність автомобіля, під час складення поліцейськими адміністративного матеріалу ними були порушені Правила етичної поведінки поліцейських, оскільки ними умисно введено ОСОБА_1 в оману щодо підстав зупинки, мало місце упереджене ставлення, провокація та схиляння водія до відмови від проходження медичного огляд. Крім того, з відеозапису вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції не були встановлені ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 . Будь-які ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 були відсутні, він погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте поліцейськими не було забезпечено проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, зважаючи на що підстави вважати, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд відсутні. Протокол про адміністративне правопорушення не містить місце та час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду. Поліцейськими було здійснено відеозапис з порушенням прав, гарантованих Конституцією України, оскільки ОСОБА_1 не було повідомлено про застосування технічних засобів. В протоколі неправильно вказана суть адміністративного правопорушення, не зазначені дії щодо ухилення від проходження огляду. Оптичні диски, що містяться в матеріалах справи не містять електронного підпису, зважаючи на що є недопустимими. Відібрання поліцейським пояснень у свідків також проведено з порушенням встановленого порядку, оскільки поліцейський в письмових поясненнях на власний розсуд виклав обставини справи, жодним чином не заслухавши та не відібравши пояснення у свідків. Відеозапис, долучений до матеріалів справи не є безперервним. ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. Працівниками поліції не було визначено точно місце вчинення правопорушення, необґрунтовано зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом по вул. Клочківський 104-А та ОСОБА_2 , що унеможливлює розгляд справи в Дзержинськом районом суді м. Харкова. Направлення на огляд водія транспортного засобу не є належним та допустимим доказом, оскільки містить неправильний час його складення, що доводиться відеозаписами.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Дородних С.В. в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у письмових запереченнях. Просив суд провадження в справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.2.5 ПДР, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях. Вину не доведено належним чином, а обґрунтовано припущеннями, що є неприйнятним та суперечить як нормам національного законодавства, так і міжнародним договорам.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, який зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Згідно з п. 2, 4, 7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно із п. 9, 12 розділу II Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладі охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 7 ч. III Інструкції встановлено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Стаття ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, що містяться у справі, та досліджені судом, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 225794 від 18 березня 2023 року, яким зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР;

- відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів інспекторів патрульної поліції, з яких вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, пропонування поліцейським пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначили, що 18 березня 2023 року приблизно о 14 год. 30 хв. їх було зупинено навпроти супермаркету «Класс» по вул. Клочківській, 104-А, та залучено в якості свідків під час перевірки на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , який в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я;

- направленням на огляд водія транспортного засобу, відповідно до якого огляд у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» не проводився, у результаті огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, виявлені ознаки сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість;

- рапортом інспектора взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Опаліхіної А.І., відповідно до якого 18 березня 2023 року під час патрулювання екіпажом поліції було виявлено транспортний засіб Range Rover, номерний знак НОМЕР_1 , з несправністю попереджувальних сигналів, а саме непрацюючим «стоп-сигналом». Зупинивши транспортний засіб встановлено, що водієм виявився ОСОБА_1 , під час спілкування з яким було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. У встановленому законом порядку, в присутності двох свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, водій відмовився від проходження такого огляду, зважаючи на що було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- розпискою ОСОБА_5 від 18 березня 2023 року, в якій він зобов`язався доставити транспортний засіб Range Rover, номерний знак НОМЕР_2 , на постійне місце паркування.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Дані, які б підтверджували фальсифікацію доказів, матеріали справи не містять.

Суд критично ставиться до пояснень, наданих в судовому засіданні захисником Васильєва І.О., якими обґрунтовано вимогу щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи захисника стосовно порушення працівниками поліції встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, надання ОСОБА_1 згоди на проходження огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, незабезпечення поліцейськими проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, зважаючи на що підстави вважати, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд відсутні, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, зважаючи на наступне.

З правового аналізу п. 12 розділу II та п. 7 розділу III Інструкції вбачається, що перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження зразків біологічного середовища.

Оскільки у ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння, які передбачені в п. 4 розділу I Інструкції, на місці зупинки транспортного засобу, однак провести такий огляд за допомогою лабораторного дослідження зразків біологічного середовища на місці неможливо, тому працівники поліції обґрунтовано пропонували йому пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога.

З огляду на викладені обставини, на момент зупинки та висловлення пропозиції ОСОБА_1 з боку працівників поліції щодо проходження відповідного огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у водія не було достатніх підстав відмовлятись від такої законної вимоги або ставити її під сумнів.

Стосовно доводів захисника про складення протоколу про адміністративне правопорушення неуповноваженою особою, оскільки інспектор поліції не наділений повноваженнями щодо складення протоколу відносно військовослужбовця, то суд вважає їх необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті захисником законодавства.

З досліджених відеозаписів вбачається, що працівниками поліції за участю працівника Військової служби правопорядку України було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та зважаючи на наявність ознак наркотичного сп`яніння працівником поліції запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Відповідно до ст. 266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром.

Також, відповідно до ст.266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису та наданих ОСОБА_1 пояснень під час спілкування з працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування власним автомобілем, поза межами території будь-якої військової частини та не під час виконання наказу.

В судове засідання не були надані докази, з яких вбачається, що транспортний засіб Range Rover, номерний знак НОМЕР_1 , є військовою технікою, яка перебуває на балансі ЗСУ, належна будь-якій військовій частині, підрозділу, тощо та на якій ОСОБА_1 під час зупинки виконував в якості військовослужбовця обов`язки військової служби.

На місці зупинки транспортного засобу під час спілкування с поліцейськими ОСОБА_1 також не зазначав та не надавав доказів, що транспортний засіб є військовою технікою, а він під час зупинки виконував в якості військовослужбовця обов`язки військової служби.

Також суд наголошує, що наявність та транспортному засобі самовільно нанесеного «Хреста» білого кольору не доводить, що це знак візуальної бойової ідентифікації, використовуваний на техніці ЗСУ.

Пред`явлення ОСОБА_1 військового квитка не доводить факт виконання ним під час зупинки транспортного засобу обов`язків військової служби.

Стосовно доводів захисника щодо незаконної зупинки, відсутності підстав для зупинки, упередженого ставлення працівників поліції, введення в оману щодо підстав зупинки, відсутності технічної несправності автомобіля, провокації та схиляння ОСОБА_1 до відмови від проходження медичного огляду, то вони є необґрунтованими та безпідставними. Суд ставиться критично до таких доводів сторони захисту та розцінює їх як обраний спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності.

Судом під час розгляду справи не встановлено неналежну поведінку працівників поліції, будь-яких порушень з боку працівників поліції, які є правовою підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Проте, дії службової особи, що складала протокол та фіксувала правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися в порядку ст.267 КУпАП . Отже, твердження сторони захисту щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Стосовно доводів щодо порушення працівниками поліції процедури відібрання письмових пояснень у свідків, дані доводи є неспроможними та безпідставними.

З дослідженого відеозапису вбачається, що працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що їх залучено в якості свідків з метою засвідчення факту пропонування водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Після чого в присутності даних свідків працівником поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що у нього вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння, зважаючи на що запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я з метою проходження відповідного огляду. На дану пропозицію поліцейського ОСОБА_1 чітко та зрозуміло зазначив, що відмовляється проїхати до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду у зв`язку з недостатністю часу та зайнятістю.

Після отримання відмови ОСОБА_1 , іншим поліцейським з екіпажу було роз`яснено свідкам, що ним буде складено від імені свідків письмові пояснення, в яких він викладе обставини відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та надасть ці пояснення для ознайомлення та підпису свідкам.

На дану пропозицію свідки погодились, після чого поліцейським було складено письмові пояснення від імені свідків, надано їм для ознайомлення та підпису.

Зі змісту досліджених судом письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вбачається, що останніми вони прочитані та підписані без зауважень.

Також судом встановлено, що зміст письмових пояснень свідків повністю відповідає та відтворює обставини, зафіксовані на відеозапису, жодним чином не суперечить цим обставинам та не спотворює їх.

З матеріалів справи не вбачається факт фальсифікації працівниками поліції письмових пояснень свідків. Судом не встановлено порушення працівниками поліції процедури відібрання письмових пояснень у свідків.

Доводи захисника щодо недоведення факту керування ОСОБА_1 автомобілем спростовуються даними з відеозаписів, зміст яких досліджено в сукупності та з яких вбачається, що екіпажем поліції було здійснено зупинку транспортного засобу Range Rover, номерний знак НОМЕР_1 . Під час початку наближення працівників поліції до даного транспортного засобу вбачається, що водієм було припинено роботу двигуна автомобіля шляхом вимкнення запалювання. Після чого водієм було відкрито двері автомобілю та з місця водія ОСОБА_1 покинула транспортний засіб, закривши двері.

В подальшому, на запитання працівника поліції ОСОБА_1 надав пояснення, відповідно до яких він жодним чином не заперечував факт керування транспортним засобом.

Зважаючи на зазначений вище зміст відеозаписів в їх сукупності та надані ОСОБА_1 під час зупинки автомобіля пояснення, суд вважає беззаперечно доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Range Rover, номерний знак НОМЕР_1 , 18 березня 2023 року.

Суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу не заперечував факт керування транспортним засобом, а навпаки наданими ним поясненнями даний факт підтвердив.

Стосовно доводів захисника щодо здійснення працівниками поліції відеозапису з порушенням прав ОСОБА_1 , суд вважає їх безпідставними.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такий превентивний захід як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 41 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення як фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

Згідно з ч.1 ст. 307 ЦК України фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру.

Водночас знімання особи може проводитися представниками правоохоронних органів без її згоди під час виконання посадових обов`язків.

Зважаючи на зміст вказаних вище норм, суд не погоджується з доводами захисника щодо здійснення працівниками поліції відеозапису з порушенням будь-яких прав ОСОБА_1 , гарантованих Конституцією України.

Доводи захисника щодо невстановлення працівниками поліції місця вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення двох адрес вчинення правопорушення, що унеможливлює розгляд справи Дзержинським районним судом м. Харкова є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

З дослідженого відеозапису вбачається, що автомобіль Range Rover, номерний знак НОМЕР_2 , рухався по вулиці Узвіз Клочківський.

На вимогу поліцейського запинити транспортний засіб внизу вулиці Узвіз Клочківський, де починається розширення дороги, з метою недопущення порушення руху транспортних засобів, ОСОБА_1 запинив рух транспортного засобу та припаркував його на узбіччі проїзної частини перед перехрестям вулиць Узвіз Клочківський та Клочківська.

З відеозапису вбачається, що рух транспортного засобу був повністю зупинений ОСОБА_1 навпроти супермаркету «Класс», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 104-А

Відповідно до адміністративно-територіального поділу міста Харкова, вул. Клочківська та ОСОБА_2 відносяться до Шевченківського району м. Харкова, зважаючи на що справа підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова та на підставі ч.1 ст. 276 КУпАП України підлягає розгляду саме в Дзержинському районному суді м. Харкова.

Зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення двох вулиць не свідчить про невстановлення місця вчинення адміністративного правопорушення та не перешкоджає розгляду справи Дзержинським районним судом м. Харкова.

Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Доводи захисника щодо невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом є помилковими та спростовуються розпискою ОСОБА_5 від 18 березня 2023 року, в якій він зобов`язався доставити транспортний засіб Range Rover, номерний знак НОМЕР_1 , на постійне місце паркування, що в свою чергу свідчить про відсторонення водія від керування транспортним засобом.

Доводи захисника стосовно того, що фабула правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Згідно з п. 6 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, від 07 листопада 2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року N 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України N 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність так само й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 225794, його було складено за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Протокол містить дані щодо ознак сп`яніння і дій водія щодо ухилення від огляду. Зазначено, що вказаними діями, а саме відмовою від проходження огляду ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.5 ПДР, який передбачає зобов`язання водія пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Таким чином, зміст протоколу відповідає нормам зазначеної вище Інструкції та КУпАП.

Зазначення в протоколі факту керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння не свідчить, що протокол складено за керування водієм транспортним засобом з ознаками сп`яніння, що в свою чергу не передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП та жодною іншою нормою чинного законодавства.

В даному випадку підстави для складення протоколу за п. 2.9А ПДР за керування транспортним засобом у стані сп`яніння були відсутні.

Щодо розбіжностей в часі складення працівниками поліції адміністративного матеріалу та часі, зазначеному на відеозаписах небезперервності зйомки, то суд зазначає, що міститься незначна розбіжність в часі, проте дата події зазначена правильно. Події, які мали місце 18 березня 2023 року та поставлені у провину ОСОБА_1 , відбувалися та фіксувалися у хронологічній послідовності, а невідображення їх реального часу є технічною неточністю, яка не впливає на сутність подій. На відеозаписах безперервно та повно зафіксовано відмову водія від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння від моменту повідомлення причин зупинки, неодноразового пропонування пройти огляд, роз`яснення прав, наслідків відмови і до повідомлення про складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто вказані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отримані у встановленому законом порядку і здійснені працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Стосовно доводів сторони захисту про визнання недопустимими доказами наданих працівниками поліції відеозаписів, оскільки оптичні диски, на яких вони розміщені, не засвідчені електронним цифровим підписом, то суд зазначає, що КУпАП не передбачено направлення до суду адміністративного матеріалу з засвідченням електронним цифровим підписом.

Дана вимога передбачена ч.2 ст. 99 КАС України та не підлягає застосуванню під час розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на зазначене вище, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 225794 складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та містить у собі всі необхідні відомості.

Оцінюючи інші доводи та аргументи сторони захисту, суд керується практикою Європейського суду з прав людини, який вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 225794 від 18 березня 2023 року.

По справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 33-35 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення згідно зі ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Чумак Людмили, згідно облікових даних ІПНП ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та не містить альтернатив застосування адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому, крім іншого, зазначено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 неможливо застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права, оскільки він такого права на момент вчинення адміністративного правопорушення не мав.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року у справі № 638/4498/21 (провадження № 33/818/1420/21).

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 245, 251, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, ст. ст. 4, 9 Закону України "Про судовий збір", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повний текст складено 20 червня 2023 року.

Суддя О.В. Орос