Справа № 629/2969/23
Номер провадження 3/629/923/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2023 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко О.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Лозівського РВП ГУНП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Отдихне, Лозівського району, Харківської області, громадянки України, не заміжньої, пенсіонерки, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , якій відповідно до ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП роз`яснені права,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП, -

встановив:

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал, складений у відношенні ОСОБА_1 за ст.184 ч.1 КУпАП.

Згідно матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №876407 від 30.05.2023, 29.05.2023 ОСОБА_1 не належним чином виконала свої батьківські обов`язки по відношенню до свого неповнолітньої сина ОСОБА_2 , чим порушила вимоги ст.150 Сімейного кодексу України, що призвело до спроби самогубства, неповнолітнього ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1,245 КУпАП та своєчасному розгляду справи, в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 року у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Виходячи з положень ст.8,62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вигляді: протоколу про адміністративне правопорушення, рапортом працівників Лозівського РВП ГУНП від 29.05.2023 в якому зазначено про надходження виклику від бригади №2406 лікаря Череди, про те що невнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порізав руку кухонним ножем через нерозділене кохання, заявою ОСОБА_1 в якій остання просить не проводити перевірку за фактом отримання тілесних ушкоджень її сином ОСОБА_2 , який в приміщенні літньої кухні порізав собі праву руку кухонним ножем, письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких зазначено, що 29.05.2023 о 00-30 год. її син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи у кімнаті будинку де вони мешкають, порізав кухонним ножем праву руку та пояснив, що зробив це через розтавання з дівчиною, після чого вона викликала швидку, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , в яких зазначено, що він проживає разом зі своєю матір`ю та неповнолітнім братом ОСОБА_2 , вночі він вийшов на подвір`я покурити та помітив, що у кімнаті горить світло, зазирнувши у кімнату він побачив, що його брат порізав собі кухонним ножем руку, після чого він надав йому першу допомогу та викликав швидку і покликав матір, письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 , в яких зазначено, що 28.05.2023 він зателефонував своїй дівчині ОСОБА_4 , яка повідомила йому, що їм необхідно розірвати їх стосунки, після розмови він дуже засмутився і ця розмова не виходила в нього з голови, 29.05.2023 близко 01-00 год він пішов на кухню де намагався порізати собі вени ножем, однак не зміг цього зробити і пошкодив тільки шкіру на руці, це помітив його брат та обробив йому руку після чого викликав швидку допомогу. викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпції; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

У зв`язку з вищевикладеним, суд доходить до висновку, що вказана у протоколі подія відбулася не в наслідок ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання і навчання дитини.

Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, не підтверджена наявними доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю, за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.24,184 ч.1,245,247,256,283,284 КУпАП, -

постановив:

Провадження по адміністративній справі №629/2969/23 у відношенні ОСОБА_1 за ст.184 ч.1 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана скарга в Харківській апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Олександр ТКАЧЕНКО