Справа № 359/2461/23
Провадження № 3/359/1446/2023
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 червня 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участю представника особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 та за участю ОСОБА_2 в режимі відео конференції із застосуванням власних технічних засобів, адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського районного управління поліції головного управління національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2 , -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №199054, 09.03.2023 року о 02 год. 11 хв., в с. Гнідин, по вул. Центральа (2 шлюз), водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, за проханням водія проводився у Комунальному некомерційному підприємстві «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Котляревського, 1. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду від 09.03.2023 року № 123, ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.2.9(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до відповідальності адвокат Кузьмін Є.О. зазначив, що ОСОБА_2 вину не визнає, оскільки транспортним засобом не керувала, а лише на прохання водія, пересіла за кермо автомобіля після його зупинки працівниками поліції. Просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних і допустимих доказів на підтвердження її винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП матеріали справи не містять.

Також, в режимі відео конференції із застосуванням власних технічних засобів, ОСОБА_2 пояснила, що відпочивали в компанії з хлопцями, всі вживали алкогольні напої, після чого за кермо автомобіля марки «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_3 , сів ОСОБА_3 або ОСОБА_4 , (точно ім`я не пам`ятає, оскільки вперше познайомились) та почав рух на автомобілі. Після зупинки працівниками поліції, водій попросив її пересісти за кермо, вказавши, що нічого не буде, так треба, на що вона погодилась. Факт вживання алкогольних напоїв не заперечувала, проте транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керувала. Відтак, вину не визнала, просила провадження по справі закрити.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Кузміна Є.О., пояснення ОСОБА_2 , ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_2 , не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений, з таких підстав.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані, окрім іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому повноважною особою зазначаються усі необхідні відомості для подальшого прийняття судом рішення у справі. Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених статтею 258 цього Кодексу, та повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, відповідно до чинного законодавства, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежного від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Тобто, одним з основних елементів є керування особою транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350.

В той же час, матеріали справи не містять доказів, які би вказували на доведеність факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, що дало би поліцейським підстави для висунення їй вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 , чи будь-яким іншим способом самі безпосередньо виявили факт керування останнім транспортним засобом. З дослідженого судом відеозапису не вбачається факту зупинки працівниками поліції даного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 . Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські самі, чи інші особи безпосередньо виявили факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що оскільки відсутні докази керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а поліцейським не дотриманий встановлений нормативними актами порядок огляду водія на стан сп`яніння, суд вважає, що висновки про вчинення особою адміністративного правопорушення не підтверджені матеріалами справи.

У цьому зв`язку, відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №199054 від 09.03.2023 року суперечать фактичним обставинам справи, а тому даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , складений без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях останнього ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, про які вказано в протоколі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Тому усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП трактуються на її користь.

Викладені вище обставини у сукупності свідчать про недоведеність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою, яка виключає провадження у справі.

Таким чином, зважаючи на те, що належних та допустимих доказів винуватості саме ОСОБА_2 у порушенні п.2.9(а) ПДР України не долучено до справи, приймаючи до уваги покази особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення її представника адвоката Кузьміна Є.О., відеозапис самої події, суд вважає, що провадження по справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 130 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк