Номер провадження: 33/813/1036/23
Справа № 509/2216/22
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю секретаря Хухрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без учасників справи, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до адміністративних матеріалів, 11.06.2022 року, о 06 год. 24 хв., водій ОСОБА_1 , керував мотоциклом «DEFIANT DT-200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проспекту Маршала Жукова, біля будинку 111, в с. Лиманка Одеського району Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запаху алкоголя з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою «Драгер» 6820, у присутності двох свідків відмовився. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.4).

Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 липня 2022 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.8-9).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови з тих підстав, що розгляд справи відбувся за його відсутності, належного повідомлення про дату та час судового засідання він не отримував, про винесення оскаржуваної постанови суду дізнався лише коли встановив мобільний застосунок «Дія», через який дізнався про відкрите виконавче провадження.

Ознайомившись із зазначеним клопотанням, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, та необхідності повернення даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Також, слід зазначити, що при розгляді заяви про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку або їх відсутність, і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує у своїх рішеннях, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, ЄСПЛ вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, §55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана постанова Овідіопольського районного суду Одеської області відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП ухвалена місцевим судом 26.07.2022 року (а.с.8-9), в той час, як апеляційна скарга подана до суду, через засоби поштового зв`язку 25.05.2023 року (а.с.18-звор.), тобто з порушенням десятиденного строку на оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП.

Із тексту оскаржуваної постанови, вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції під час ухвалення вищевказаної постанови суду.

Однак, зі змісту протоколу серії ААД №322211 від 11.06.2022 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу, крім того, працівники поліції роз`яснили, що справа про адміністративне правопорушення щодо нього буде розглядатися Овідіопольським районним судом Одеської області, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення. Таким чином, з цього моменту ОСОБА_1 вважається таким, що обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього в суді, а отже повинен був цікавитись судовим розглядом.

Більше того, розгляд справи за ст. 130 КУпАП не передбачає імперативної норми про участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності. За наявності вищевказаних обставин, посилання ОСОБА_1 щодо необізнаності про розгляд справи є несумісними з фактичними обставинами справи.

Крім того, положеннями ст. 268 КУпАП передбачено залучення в адміністративно-деліктній справі адвоката для захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу серії ААД №322211 від 11.06.2022 року про адміністративне правопорушення, мав об`єктивну можливість залучити адвоката для захисту своїх прав або особисто інтересуватись про стан відомого йому адміністративного провадження відносно нього та приймати участь у його розгляді.

Разом з тим, неучасть сторони захисту під час винесення оскаржуваної постанови не є беззаперечними (поважними) підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна самостійно цікавитись рухом справи, реалізовувати свої права, гарантовані конституцією України та КУпАП.

Тобто, дослідженні матеріали та обставини справи дають апеляційному суду підстави вважати, що апелянт був обізнаний про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому повинен був проявити зацікавленість результатом розгляду даного протоколу в розумний строк.

З цих підстав, слід зазначити, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 рішення ЄСПЛ) від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Разом з тим, ставлячи питання про поновлення строку, апелянт не вказує про існування в нього об`єктивно обумовлених труднощів чи перешкод, що унеможливили або значно ускладнили апелянту своєчасно цікавитись про стан розгляду справи за відомим йому протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що складений відносно нього, та відповідно своєчасно оскаржити судове рішення від 22.07.2022 року.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що з дати ухвалення оскаржуваної постанови минув значний проміжок часу (майже рік) (а.с.8), крім того апелянт був обізнаний про складання протоколу відносно нього, надав пояснення в протоколі про те, що проходити огляд на місці за допомогою Драгеру та їхати до медичного закладу відмовляється (а.с.4), про розгляд справи відносно нього сповіщався належним чином (а.с.4), апеляційний суд дійшов висновку, що апелянтом не наведено поважних причин пропуску строку на оскарження постанови судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.07.2022 року, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП слід повернути апелянту.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 липня 2022 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1. ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути її заявнику.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22.06.2023 року.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда