Справа № 303/4707/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Мушак Катерини Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-2, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 36 Кодексу України про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до постанови суду, - 18 травня 2023 року о 00:50 годині ОСОБА_1 в місті Мукачево по вулиці Немирова-Данченка керував транспортним засобом марки «Lexus LS430», реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення вимог п. 2.4, 8.9 (б) Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору, а також увімкненням спеціального звукового сигналу.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 18 травня 2023 року о 00:50 годині ОСОБА_1 в місті Мукачево по вулиці Немирова-Данченка керував транспортним засобом марки «Lexus LS430», реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під час безперервної відео фіксації на боді камеру 472360 о 01 годині 29 хвилин в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Адміністративні матеріали за ч.1 ст. 122-2 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 травня 2023 року об`єднанні в одне провадження.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Мушак К.М., в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної постанови допустився ряду помилок, а саме, що громадянин ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а не ОСОБА_1 ; що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, тобто не зрозуміло, в якому стані перебував порушник в алкогольному чи наркотичному? На думку захисника, зазначені обставини справи є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник - адвокат Мушак К.М. не з`явилися, однак адвокат направила клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поганим самопочуттям (підвищена температура).

Судом відхилене заявлене клопотання, оскільки судових розгляд справи за клопотаннями захисника неодноразово відкладався. При цьому, суд звертає увагу на те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Мушак К.М., відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

У цьому контексті, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (справа №3236/03 від 03.04.2008), у якому зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності правопорушника чи його представника, апеляційний суд не вбачає.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок місцевого суду про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 057331 від 18 травня 2023 року, згідно якого водій ОСОБА_1 18 травня 2023 року о 00:50 годині в місті Мукачево по вулиці Немирова-Данченка, 16, керував транспортним засобом марки «Lexus LS430», реєстраційний номер НОМЕР_1 та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом ввімкнення проблискового маячка синього і червоного кольорів, а також увімкненням спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.2.4, 8.9 (б) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-2 КУпАП.;

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 057635 від 18 травня 2023 року відповідно до якого водій ОСОБА_1 , 18 травня 2023 року о 00:50 годині в місті Мукачево по вулиці Немирова-Данченка, 16 керував транспортним засобом марки «Lexus LS430», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під час безперервної відео фіксації на боді камеру 472360 о 01 годині 29 хвилин в місті Мукачево, по вулиці Ярослава Мудрого, 8, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- протоколом АА №009307 про адміністративне затримання;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 250534 від 18.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, яка набрала законної сили, відповідно до якої водій ОСОБА_1 18 травня 2023 року о 00:50 годині в місті Мукачево по вулиці Немирова-Данченка, 16 керував транспортним засобом марки «Lexus LS430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, після зупинки не мав при собі посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.1 «а», «б», 9.2 «б» ПДР України;

- розпискою ОСОБА_1 про підтвердження факту залишення на зберігання транспортного засобу марки «Lexus LS430», реєстраційний номер НОМЕР_1

- рапортом поліцейського взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області капралаа поліції В. Алмашій, відповідно до якого під час несення патрулювання 18.05.2023 р. в місті Мукачево по вулиці Немирова-Данченка було виявлено транспортний засіб «Lexus LS430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий при зміні напрямку руху при повороті не ввімкнув покажчик повороту. При спробі зупинити даний транспортний засіб червоно-синім проблисковим маячком та звуковим сигналом , останній не зупинився, додав швидкості та почав незрозуміло маневрувати. Шляхом переслідування транспортний засіб було зупинено, та було встановлено, що транспортним засобом «Lexus LS430», реєстраційний номер НОМЕР_1 керував гр. ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду відмовився.;

- даними відеозаписів з нагрудних камер поліцейських.

Таким чином, порушення процедури огляду та фіксації відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в результаті розгляду справи судом першої інстанції встановлено не було.

Відповідно до п. 8.9 «б» ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Пунктом 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Диспозицією статті 122-2КУпАП України передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Матеріалами справи, зокрема відеозаписом з місця події , підтверджується той факт , що ОСОБА_1 було зрозуміло про необхідність зупинки транспортного засобу на законну вимогу працівника поліції, однак виконана ним вона не була.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки та і в медичному закладі підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Будь-яких порушень при фіксації адміністративного правопорушення та оформленні доданих до протоколу матеріалів апеляційний суд не вбачає.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.

Вказане діяння підпадає під диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП, тобто є адміністративним правопорушенням, для ознак якого не обов`язково встановлювати факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За вказаних обставин, наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про невчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно посилань апелянта на певні невідповідності, допущені судом під час винесення оскаржуваної постанови, апеляційний суд хоча й вважає їх слушними, втім зауважує, що це не впливає на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, не є безумовною підставою для скасування судового рішення та не спростовує винність ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованих йому правопорушень. До того ж, ці недоліки можуть бути усунуті судом першої інстанції шляхом виправлення описки, оскільки відповідно до загальних вимог діючого законодавства та враховуючи принцип аналогії закону, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Інші аргументи апеляційної скарги мають ознаки надмірного формалізму і не спростовують встановлені у справі фактичні обставини, зводячись до власного тлумачення положень закону, переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки, а отже й не є підставами для скасування вірного по суті судового рішення.

Слід також зазначити, що суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Отже, перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, а в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень повністю знайшла своє підтвердження зібраними доказами, що містяться у матеріалах справи у відповідності зі ст. 251, 252 КупАП, і доводи апеляційної скарги не схиляють суд апеляційної інстанції до висновку про необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Підсумовуючи викладене апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КупАП, що підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були досліджені під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Також адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчинених правопорушень, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Мушак Катерини Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 серпня 2023 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага