ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2023 Справа №607/10740/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Мартищук Л.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2023 о 19 год 20 хв ОСОБА_1 , перебуваючи на першому поверсі ТРЦ «Подоляни», що в м. Тернополі по вул. Текстильна, 28ч, таємно із пошкодженого торгівельно-розважального атракціону «Кран-Машина» викрав дві м`які іграшки вартістю 2,21 грн за 1 шт, які йому передав гр. ОСОБА_2 , чим завдав шкоду на загальну суму 4,42 грн, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та положення ст. 63 Конституції України.

Захисник у судовому засіданні просила звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням та закрити адміністративне провадження у даній справі, попередньо подавши письмові пояснення, в яких вказала, що ОСОБА_1 , відпочиваючи з друзями в Подолянах та перебуваючи на площадці біля вхідних дверей, побачили як всі люди, що виходили з приміщення торгового центру несли дитячі іграшки і говорили, що « іграшковий автомат сьогодні роздає всім бажаючим іграшки безкоштовно - тільки потрібно протягнути руку» . На що ОСОБА_3 та його друзі підійшли до автомата і собі взяли по дві іграшки. Після того, як вони побачили в соціальних мережах відео з камер відеоспостереження, де їх було оголошено в розшук за скоєння злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, він та його друзі прийшли до відділу поліції та написали заяви, які їм продиктували працівники поліції. Що стосується підписаної заяви, слід зазначити, що дитячий атракціон ОСОБА_3 не пошкоджував, оскільки іграшки просто самі сипалися з контейнеру. Тобто, скоріше всього він був пошкоджений за часом швидше і він лише взяв собі дві іграшки. Звернула увагу, що в вищезазначеному протоколі зазначена вартість іграшок становить 4 гривні 42 копійки. Проте, постановою слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області Ігоря Софіянчука «Про виділення матеріалів з кримінального провадження» від 17.05.2023 року встановлено, згідно показів і підтверджуючих документів потерпілого, ціну однієї іграшки, яка становить 0,94 грн. Таким чином, вартість двох іграшок, викрадення, яких інкримінується ОСОБА_1 становить 1.88 грн. Отже, протокол про адміністративне правопорушення містить недостовірну інформацію, що не допускається в таких процесуальних документах. Також зазначила, що шкода нанесена потерпілому ОСОБА_4 відшкодована повністю, будь-яких претензій немайнового чи матеріального характеру останній не має. ОСОБА_1 визнає свою вину у викраденні двох іграшок, щиро розкаюється та шкодує за вчиненим проступком.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи свого захисника, свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення визнав, щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозиція ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність за дії, пов`язані з дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАД № 064920 від 29.05.2023, де викладені обставини вчинення ним адміністративного правопорушення; Витягом з ЄРДР № 0000861 від 08.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; постановою про визначення слідчого для здійснення досудового розслідування від 08.04.2023; протоколом огляду місця події від 08.04.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 від 09.04.2023; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_4 від 12.05.2023; видатковою накладною № 2427 від 25.04.2023; протоколом огляду (відеозапису) від 20.04.2023; письмовою заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.04.2023; постановою про виділення матеріалів з кримінального провадження від 17.05.2023.

Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що в діяннях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, що тягне за собою накладення штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Згідно ст. 23 КУПАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно винний у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність, але з урахуванням обставин справи, суд вважає застосувати ст. 22 КУпАП, яка передбачає можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, а адміністративну справу за ч. 1 ст. 51 КУпАП закрити, оскільки діяння, вчинене ОСОБА_1 містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, його дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, при цьому, суд врахував щире каяття правопорушника, ту обставину, що шкода потерпілому відшкодована, ОСОБА_1 усвідомив протиправність своєї поведінки та є підстави вважати, що в подальшому не буде скоювати правопорушень, а також, відсутні обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 22, ч. 1 ст. 51, ст. 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяО. М. Вийванко