Провадження № 3/127/4415/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Антонюка В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

13.05.2023 року о 00.15 год., по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 14а, у м. Вінниця, ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в встановленому законом порядку на місці зупинки та підтверджується приладом Драгер №2718, здійсненним за допомогою газоаналізатора Alkotestr Drauger 6820, чим порушив вимоги п.2.9г Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, суду пояснив, що 12.05.2023 року він був на Дні народження разом із братом ОСОБА_2 та друзями, де вживали алкогольні напої. Він трохи посидів та пішов відпочивати в автомобіль і заснув. Проснувся коли його розбудив брат - ОСОБА_3 , та повідомив, що їх зупинили працівники поліції. За кермом автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 , перебував ОСОБА_2 .

Також повідомив, що він задовго до того, продав свій автомобіль Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 , своєму братові ОСОБА_2 і той є його власником. В автомобілі він відпочивав на передньому сидінні, біля водія. Під час руху по вул. В. Інтернаціоналістів вони були зупинені працівниками поліції, при перевірці усіх відповідних документів на ОСОБА_2 був складений протокол за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Коли працівники поліції звернулися до ОСОБА_1 щодо надання документів на право власності на автомобіль, то останній повідомив, що продав його своєму братові ОСОБА_2 , однак законно це нічим не підтверджується, таким чином на нього також був складений протокол про адміністративне правопорушення. Договір купівлі-продажу транспортного засобу, або ж доручення на право керування ним, вони з братом не оформляли. Про те, що брат сяде за кермо, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йому не було відомо.

Представник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Лисий О.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 будь якої вини, оскільки даний автомобіль йому не належить, оскільки останній відчужив його своєму братові ОСОБА_2 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він 13.06.2023 року повертався з братом та друзями з Дня народження, його брат ОСОБА_1 спав на передньому пасажирському сидінні. Вони були зупинені працівниками поліції для перевірки документів, під час перевірки документів на нього був складений протокол за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції запитали кому належить даний автомобіль, на що ОСОБА_2 відповів, що йому, він придбав його у свого брата - ОСОБА_1 однак вони його не переоформили і таким чином на його брата також склали протокол.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він разом зі своїми друзями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повертались додому з дня народження спільного товариша. Їхали вони на автомобілі Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , та були зупинені працівниками поліції. За кермом перебував ОСОБА_2 , а його брат ОСОБА_1 спав на передньому пасажирському сидінні. Йому відомо, що ОСОБА_1 продав даний автомобіль своєму брату ОСОБА_2 , однак чи оформлялись якісь документи йому не відомо.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь яких суперечностей, суд вважає, що ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.9г Правил дорожнього руху, та кваліфікує його дії за ч.1ст.130 КУпАП, а саме як передача керування транспортним засобом особі, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №431341 від 13.05.2023 року, рапортом працівників поліції, відеофіксацією з нагрудних боді камер, поясненнями свідків.

Рішенням ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) наголошено, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, установлені ПДР, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин. Допустимих та належних доказів протилежного, до суду не надано.

Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом та на підставі п.2.9г цих Правил саме водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, сп`яніння.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції ( частина перша статті 130 КУпАП ) настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

У справах «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, настає у разі встановлення такого стану у особи, якій передали керування транспортним засобом відповідно до вимог статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та тягне наступне притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП.

Перебування ОСОБА_2 , який на момент зупинення працівниками поліції перебував за кермом автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, підтверджується відео з нагрудних камер поліцейських № 470761 та 470768, та результатом приладу Драгер №2718, здійсненним за допомогою газоаналізатора Alkotestr Drauger 6820, а також поясненнями в судовому засіданні самого ОСОБА_2 та свідків.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених ст. ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання та виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття в суспільстві, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами у майбутньому, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного вважаю, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки дослідженими доказами доведено факт передачі керування транспортним засобом особі, яка перебувала в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та порушення ним п. 2.9г ПДР України .

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення на користь держави, є неюбхідним стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 40-1, 130, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання складає 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: