ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/8566/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (протокол серії ВАВ № 274363), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2023 року будучи підданим адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 02.12.2023 року о 15 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до свого батька - ОСОБА_2 , в ході якого ображав останнього нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та принижував, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 173-2 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 173-2 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.

Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

В своїй заяві ОСОБА_2 просив притягнути до відповідальності його сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 02.12.2023 року близько 15 години вчинив домашнє насильство, в ході якого ображав його нецензурними словами, погрожував та принижував, чим завдав йому психологічного та фізичного болю.

При цьому в письмових поясненнях, наданих під час складання протоколу, ОСОБА_2 вказав про те, що його син, який зловживає алкогольними напоями, систематично вчиняє домашнє насильство, в ході якого буянить, агресивно себе поводить, ображає нецензурними словами, принижує та погрожує.

Дані пояснення потерпілого є логічними та послідовними, та такими, що повністю узгоджуються із дослідженими матеріалами справи. При цьому будь-яких обставин, які би свідчили про обмову нею порушника, не встановлено.

Крім того, винність ОСОБА_1 за обставин викладених у протоколі, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме даними: протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , а також рапорту працівника поліції, з якого слідує, що 02.12.2023 року отримано заяву та зареєстровано ЄО № 5889 від 02.12.2023 року, як «Домашнє насильство». Вході опрацювання вказаної інформації було встановлено, що 02.12.2023 року о 15:41 зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що 02.12.2023 року о 15:40 за адресою: АДРЕСА_1 , син з другом буянять, не тверезі. Ображають заявника, виганяють з квартири. Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . По прибуттю на місце виявлено заявника, який повідомив, що його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство психологічного характеру повторно протягом року, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував, принижував, чим завдав психологічного болю. Результат відпрацювання: складено адміністративний протокол та винесено терміновий заборонний припис серії АА № 261925.

Разом з тим, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність заті самі дії, вчиненні особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому в матеріалах справи не міститься жодного доказу на підтвердження факту повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи викладене така кваліфікуюча ознака як «ті самі дії, вчиненні особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП» підлягає виключенню із звинувачення ОСОБА_1 як така, що не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя