Справа № 461/2914/23 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/781/23 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю представника Львівської митниці Держмитслужби України Зирянова Олега Юрійовича, особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , захисника - адвоката Киришко Оксани Вікторівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби України Сліпенка Сергія Володимировича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 16 травня 2023 року,

встановив:

цієї постановою, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.481 Митного кодексу України - закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови, як убачається із протоколу про порушення митних правил №0391/20900/23 від 13.04.2023, 13.04.2023 о 06 годин 02 хвилин громадянин України ОСОБА_1 прямував з України в Польщу через митний пост «Мостиська» Львівської митниці смугою руху митного контролю «червоний коридор» транспортним засобом «Renault master» р.н. НОМЕР_1 , в якості водія.

Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу встановлено, що на даного громадянина спрацював профіль ризику 401-1, 801-1, 000, що наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення. Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними «Журналу пункту пропуску» та «Диспетчера зони митного контролю» АСМО «Інспектор», в процесі здійснення митних формальностей з`ясовано, що громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України наступний транспортний засіб: Легковий автомобіль «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці 21.02.2022 23:00:16 в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» під зобов`язання про зворотнє вивезення № UA209060/2022/1391 від 21.02.2022 з терміном тимчасового ввезення ТЗ до 02.04.2022р., за межі митної території України не вивіз, в інший митний режим згідно законодавства не помістив.

Згідно норм ч. 4 ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами- резидентами, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Згідно норм ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим. Відповідно до ч. 6 ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Згідно з ч. 7 ст. 380 МК України, у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування, проте жодних документів вказаних у ч. 1 ст. 460 та ч. 7 ст. 380 МК України, гр. ОСОБА_1 не надав.

Всупереч ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, гр. ОСОБА_1 до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту не звернувся.

Таким чином, на думку автора протоколу, гр. України ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Дії гр. ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 6 ст. 481 МК України.

На вказану постанову представник Львівської митниці Держмитслужби України Сліпенко С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією даної статті в повному обсязі.

В обґрунтування зазначає, що висновок Галицького районного суду м. Львова є помилковим та необґрунтованим, а постанова суду першої інстанції - необ`єктивна, невмотивована та безпідставна, зважаючи на наступне.

Звертає увагу на те, що з урахуванням ч. 1 ст. 460 МК України, Листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 Л62024/02.0-7.1, п. 3 ст. 14 Закону України від 02 грудня 1997 року № 671/97-В "Про торгово-промислові палати в Україні", п.1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22022 "Про введення воєнного стану в Україні" по припиненню дії воєнного стану в Україні громадянин ОСОБА_1 мав можливість вивезення за межі митної території України обумовленого транспортного засобу - іншою особою-нерезидентом, за умови подання ним до митного контролю під час вивезення за межі митної території України реєстраційних документів на транспортний засіб належним чином оформленого дозволу на користування ним.

Стверджує, що ОСОБА_1 свідомо розуміючи наслідки не вивезення транспортного засобу, не вжив дій щодо вивезення чи поміщення транспортного засобу в інший режим.

Наголошує, що для не притягнення до відповідальності за несвоєчасне вивезення автомобіля ОСОБА_1 повинен був у встановленому законом порядку підтвердити наявність форс-мажорних обставин та причинно-наслідковий зв`язок між такими обставинами і невиконанням зобов`язань.

Вважає, що покликаючись на обставини, які виникли у зв`язку з війною особа повинна довести причинний зв`язок між неможливістю виконання свого обов`язку та військовими діями.

Вказує про те, що перевіркою встановлено що ОСОБА_1 . Львівську митницю про обставини непереборної сили в межах строку тимчасового ввезення не повідомляв, будь яких документів щодо дії обставин непереборної сили не надавав.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу Львівської митниці, захисник Киришко О.В. просить дану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 16 травня 2023 року залишити без змін.

Наголошує, що ОСОБА_1 було надано достатні та об`єктивні докази, які підтверджують факт того, що він не мав можливості вчасно вивезти транспортний засіб та на нього розповсюджуються форс-мажорні обставини, які звільняють його від адміністративної відповідальності.

Стверджує, що при складанні протоколу про порушення митних правил № 0391/20900/23 від 13.04.2023 посадовою особою не встановлено всіх обставин справи, в тому числі тих, які виключають вину ОСОБА_1 .

Окрім цього, зазначає, що ОСОБА_1 звертався до Львівської митниці, з повідомленням про неможливість вивезення транспортного засобу «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 за межі митної території України.

Вважає, що наявність форс-мажорних обставин, які підтверджені Сертифікатом № 4600-23-22-69 Львівської Торгово-промислової палати та листом Львівської Торгово-промислової палати № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 є підставами для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та є об`єктивними, доступними та достатніми доказами того, що ОСОБА_1 не мав жодної можливості до закінчення терміну вивезти автомобіль.

Заслухавши доводи представника Львівської митниці Держмитслужби України Зирянова О.Ю. на підтримання поданої апеляційної скарги, особу, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Киришко О.В., які заперечили проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП регламентується, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та /або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст. 1 ч. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суддею першої інстанції при розгляді матеріалів за протоколом про порушення митних правил, складеного відносно ОСОБА_1 , дані вимоги закону дотримані, суддя, всебічно й повно дослідивши докази у справі, дійшов ґрунтовного висновку про відсутність в діях останнього складу порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Рішення про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, суддя мотивував тим, що у ОСОБА_1 були перешкоди, які не надавали можливості до закінчення терміну вивезти автомобіль, тому у даному випадку не вбачається вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки причини пропуску строку є суттєвими та поважними, факт не вивезення в строк транспортного засобу підтверджує факт дії форс-мажорних обставин чи обставин непереборної сили в контексті вимог Митного кодексу України, а відтак дії ОСОБА_1 не можуть містити ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Згідно зі ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 6 ст. 481 МК України встановлено відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 263 ЦК України, непереборною силою вважається надзвичайна і невідворотна за даних умов подія.

Указом Президента України Зеленського В.О. № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який було продовжено і діє до теперішнього часу, під час якого чоловікам-громадянам України віком з 18 до 60 років, які підлягають мобілізації, виїзд за кордон України заборонено.

Згідно листа Торгово-промислової палати № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) діють з 24.02.2022 року і тривають станом на даний час, у зв`язку із введенням воєнного стану.

Як вбачається з доданого до матеріалів справи Сертифікату Львівської Торгово-промислової палати № 4600-23-2269, таким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме: військова агресія Російської Федерації, що стало підставою введення воєнного стану, загальна військова мобілізація, обмеження виїзду за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, що унеможливило ОСОБА_1 вивезення тимчасово ввезеного транспортного засобу особистого користування «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 у термін до 02 квітня 2022 року (а.с.15).

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 самостійно звертався до Львівської митниці, з повідомленням про неможливість вивезення транспортного засобу «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 за межі митної території України.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у зв`язку з прийняттям рішень законодавчого та нормативно-правового характеру, обов`язкових для виконання ОСОБА_1 , останній не міг у термін до 02 квітня 2022 року вивезти з митної території України транспортний засіб «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , що є обставинами непереборної сили.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що у ОСОБА_1 були перешкоди, які не надавали можливості до закінчення терміну вивезти автомобіль.

Отже, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, апеляційний суд дійшов висновку, що у даному випадку не вбачається вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки, викладені вище обставини про причини пропуску строку є суттєвими та поважними.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд приходить до висновку, що факт не вивезення в строк транспортного засобу підтверджує факт дії форс-мажорних обставин чи обставин непереборної сили в контексті вимог Митного кодексу України, а тому дії ОСОБА_1 не можуть містити ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Під час розгляду даної справи як в місцевому, так і в апеляційному суді, не здобуто та суду не надано достатніх, належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

Відповідно до 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, належно мотивувавши своє рішення.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

З урахуванням того, що матеріали справи не містять достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, за обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника Львівської митниці Держмитслужби України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби України Сліпенка Сергія Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 16 травня 2023 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук