БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 3/356/197/23
Справа № 355/736/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 року суддя Березанського міського суду Київської області Лялик Р.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 154378 від 08.05.2023 року, складеного інспектором взводу № 1 роти № 4 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області старшим лейтенантом поліції Євгенієм Никитюком, 08.05.2023 року в Київській області на 76 км. автодороги «Київ-Харків», волій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renaut Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 та своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль. Правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме 27.02.2023 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою, зазначеною в протоколі про адміністаритвне правопорушення, а саме шляхом направлення судової повістки у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 277-2 КУпАП.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на те, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної вимоги розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на наявність відомостей про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і ненадходження клопотання про відкладення розгляду справи.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Павленко О.В. подав до суду клопотання, в якому просив провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною четвертою статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Згідно з п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Статтею 29 ЗУ «Про дорожній рух» встановлено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Поняття обов`язковості технічного контролю транспортних засобів розкрито у статті 35 ЗУ «Про дорожній рух». Аналіз положень вказаної статті дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю, серед іншого, підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля.

Відповідно до п. п. 15 п. 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 137 від 30.01.2012 року, транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами-підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, транспортний засіб «Renaut Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить фізичній особі ОСОБА_2 та використовувався ОСОБА_1 для задоволення власних потреб.

Таким чином, виходячи з обставин, що передували складенню відносно ОСОБА_1 відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, можна зробити висновок, що транспортні засоби, які належать фізичним особами і використовуються ними для задоволення власних потреб, що не має на меті отримання прибутку, не являються об`єктом обов`язкового технічного огляду, а тому й вимога працівника поліції до ОСОБА_1 щодо пред`явлення відповідного сертифікату не ґрунтується на нормах діючого законодавства.

Правова позиція аналогічного змісту викладена у постанові Верховного Суду від 17.10.2019 року по справі № 678/483/17.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить наступного висновку.

Так, судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 154378 від 08.05.2023 року (а.с. 2); постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.02.2023 року (а.с.3); довідку про наявність повторності вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення від 09.05.2023 року; долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Враховуючи викладене, керуючись ч. 4 ст. 121, ст. ст. 247, 283, 284, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом 10 днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Суддя Р. М. Лялик