ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Дериш М. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Підволочиську матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого бійником м`яса у смт Березовиця Тернопільської області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

До Підволочиського районного суду Тернопільської області від Тернопільського районного управління поліції відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Головного управління національної поліції в Тернопільській області надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КпАП України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 004168 від 12 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 12.03.2023 року об 11:25 год. у смт. Підволочиську Тернопільської області по вул. Надзбручанській керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, на вимогу продути газоаналізатор Драгер 6820 і проїхати в медичний заклад для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КпАП України.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності вину у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що 12 березня 2023 року рухаючись по вул. Надзбручанській,12 у смт. Підволочиськ був зупинений працівником Відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області. З їх слів причиною зупинки було те, що у його машині, ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , не працював стоп-сигнал. З даним фактом не погодився, оскільки, на прохання поліцейського здійснив перевірку вказаного факту, натиснувши на гальмо і все було у справному стані, відтак вважає, що зупинка була неправомірною, доказів, які б підтверджували протилежне у матеріалах справи відсутні. Після зупинки транспортного засобу поліцейськими, йому було запропоновано продути газоаналізатор Драгер та проїхати у лікарню, на що він відмовився, оскільки не зрозумів для чого це було потрібно, адже підставою зупинки, названою поліцейським, був непрацюючий стоп сигнал, наслідки відмови та суті звинуваченні йому не було роз`яснено. Алкогольні напої в день керування транспортним засобом не вживав, лише у вечері, 11 березня 2023 року, випив пляшку пива. Після того, як поліцейські поїхали, він зрозумів, що відносно нього було складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Для підтвердження того, що він перебував у тверезому стані, близько 13 год 00 хв звернувся до Підволочиської центральної лікарні для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого - ознак сп`яніння не було виявлено.

Крім того, подав клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на відсутність доказів, що підтверджують правомірність зупинки транспортного засобу. Оскільки, він був зупинений поліцейськими незаконно та без належних на те підстав, тому і протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є недопустимим доказом. Просить провадження закрити на підставі п.1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані сторонами письмові докази, а також відео файли, що надані працівниками поліції, проаналізувавши усі зібрані докази у повній сукупності, приходить до переконання, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи із наступних підстав.

Згідно із ч.1, п.п.1, 2, 3 ч.2 ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Основними засадами судочинства є:

1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

2) забезпечення доведеності вини;

3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституціїі законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Статтею 7 КпАП України зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст.ст. 254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Статтею 283 КУпАП визначено відомості, які повинна містити постанова по справі про адміністративне правопорушення, серед яких відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, на підтвердження доводів вчинення громадянином ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України працівниками поліції надано :

--протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 004168 від 12.03.2023 року, згідно якого 12.03.2023 року о 11:25 год. у смт Підволочиськ, по вул. Надзбручанській, водій керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 марки з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, на вимогу продути газоаналізатор Драгер 6820 і проїхати в медичний заклад для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КпАП України;

--рапорт поліцейського СРПП ВП № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області Б. Загрія, відповідно до якого вбачається, що 12.03.2023 року близько 11 год 25 хв, під час несення ним служби по вул.. Надзбручанській, було зупинено т/з ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 . Причиною зупинки була несправність автомобіля не горів правий задній стоп-сигнал, після зупинки водій усунув поломку та отримав усне зауваження, без винесення постанови. При спілкуванні із водієм ОСОБА_1 виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.03.2023 року 11:27 год. ОСОБА_1 від огляду на місці та у медичному закладі відмовився;

-акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. ОСОБА_1 різкий запах алкоголю із ротової порожнини, тремтіння рук;

-розписка ОСОБА_2 , відповідно до якої він зобов`язується доставити автомобіль ОСОБА_1 до місця проживання та не допускати його до транспортного засобу до повного його витверезіння;

-диск відеозапису із відео файлами, котрі досліджувались у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, надаючи оцінку наданим сторонами доказами у їх повній сукупності, суд виходить із наступного.

В силу положень ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Знання правил дорожнього руху є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху. Згідно з п.2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Підстави для зупинки працівниками поліції транспортних засобів передбачені у ч. 1 ст.35 Закону України "Про Національну поліцію", так, зокрема, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних за ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 Розділу 1 Інструкції №1452/73 остання визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.2 Розділу 1 Інструкції №1452/73 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому, пунктом 3 Розділу 1 Інструкції №1452/73 визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.6 Розділу II Інструкції №1452/73 огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 Розділу І Інструкції №1452/73 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до розділу ІІ Інструкції №1452/73 1. за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції(п.4).

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.5).

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (п.6).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п.7).

Згідно із п.9 розділу ІІ Інструкції №1452/73 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення(п.10).

У відповідності до Порядку №1103 огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків (п.4).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п.6).

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п.7).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8).

Доводячи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України поліцейські посилаються на обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 004168 від 12 березня 2023 року, рапортом поліцейського, а також відеоматеріалами з нагрудних камер поліцейського.

Разом із тим з таким висновком суд не може погодитись, виходячи із наступного.

Аналізуючи матеріали відео зйомки із вказаних камер, які у відповідності до ст. 251 КУпАП є одним із доказів, суд встановив наступне.

Із наданого працівниками поліції відеозапису, вбачається, що працівники поліції включивши камеру, підійшли до автомобіля бежевого кольору. При тому сам факт руху автомобіля, а також несправність правого заднього стоп-сигналу відсутні. На відеозаписі також не зафіксовано факт усунення поломки на місці водієм, як зазначено у рапорті поліцейського. Окрім цього, з матеріалів відеозапису вбачається, що працівники поліції не роз`яснили водієві його права та обов`язки, наслідки відмови від проходження медогляду на стан алкогольного сп`яніння, суті звинувачення.

Таким чином, дані відеозаписи працівників поліції не можуть об`єктивно підтверджувати факт правомірності зупинки ОСОБА_1 транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки зводяться до моменту коли поліцейські підійшли до автомобіля та попросили натиснути на гальмо, щоб перевірити справність заднього правого стоп-сигналу, підтвердження чи спростування даній обставині на відеозаписі немає, а відтак суд розцінює як штучне створення підстави для зупинення транспортного засобу, а тому не може взяти їх до уваги та покласти в основу обвинувачення на підтвердження беззаперечного факту керування ОСОБА_1 автомобілем марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 та винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Окрім цього, з наданої КНП «Підволочиської ЦЛ» ПСР документації, що підтверджують факт звернення та проходження медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вбачається наступне:

-12 березня 2023 року о 13 год 03 хв ОСОБА_1 звернувся з заявою про проведення медичного освідчення на факт алкогольного сп`яніння до КНП «Підволочиської ЦЛ» ПСР, що підтверджується також копією «Журналу реєстрації звернень громадян для проведення медичних оглядів експертизи по особистих заявах»;

-відповідно до виписки з медичної картки, а також протоколу медичного огляду для визначення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння повітря досліджувалось приладом «Алкотестером «АлкоФор 307»», результат дослідження - 0,00%, висновок дослідження ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

Аналіз вищевказаних обставин у сукупності з іншими наявними у справі доказами, в тому числі і тими, на які суд послався, вказує на відсутність підстави для зупинення транспортного засобу, а як наслідок необхідності проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. У зв`язку із чим усі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати. А всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Такі висновки Суду повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15.03.2019 № 686/11314/17.

Згідно з ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції Українитаст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Так, ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року(далі - Конвенції) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, у справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положенняст.62 Конституції України про те, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, правомірність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що передувала складенню протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджена належними та допустимими доказами, а тому у зв`язку з відсутністю підстав для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1ст.247 КУпАП.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Згідно ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Таким чином, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя-підпис

згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків