Справа № 720/3017/23
Провадження № 3/720/1220/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Новоселиця

Суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Вівчар Г.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по в АДРЕСА_1 ,

- за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2023 року приблизно о 23 годині 40 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 в ході якого виражався на адресу останнього нецензурними словами та погрожував неприємностями.

В судовому засіданні правопорушник свою не визнав та суду пояснив, що 19 листопада 2023 року пізно ввечері його неповнолітній син ОСОБА_2 , 2006 року народження прийшов з друзями додому в стані алкогольного сп`яніння та вони хотіли посидіти компанією в них вдома, на що він заперечив та сказав щоб всі розходилися по своїх домівках, в результаті чого син почав з ним сваритися.

Потерпілий в судовому засіданні суду показав, що 19 листопада 2023 року пізно ввечері він разом з друзями прийшов до себе додому щоб посидіти, його батько почав кричати на нього, оскільки вже було пізно, на що він викликав працівників поліції.

Під час розгляду даної справи було встановлено, що ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому вважаю, що в діях ОСОБА_1 не має ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Враховуючи вищевказане, дії правопорушника по ч. 2 ст. 173-2 КУпАП слід перекваліфікувати на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 слід закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), відповідно до вимог ст.ст. 278, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

У матеріалах даної справи взагалі відсутні конкретні правові докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї, а саме дій фізичного, психологічного чи економічного характеру як це передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доказом на обґрунтування вини ОСОБА_1 є протокол про адміністративне правопорушення, який хоча відповідно до ст. 251 КУпАП і є самостійним видом доказу, проте за відсутності належного обґрунтування іншими матеріалами справи не може бути розцінений як належний та допустимий доказ наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, крім того потерпілий в судовому засіданні показав, що батько не вчиняв відносно нього домашнє насильство.

Згідно з ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю за обставин відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують факт вчинення правопорушення з боку ОСОБА_1 , а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не доведена, у зв`язку із чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Враховуючи, що прийнято рішення про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для стягнення з нього судового збору.

Керуючись ст. ст. 173-2 ч. 1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Вівчар Г.А.