1Справа № 335/2598/23 3/335/977/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши матеріал, що надійшов з УПП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.03.2023, серії ААД № 389934, вбачається, що 15.03.2023 о 00:39 год. у м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 82-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Маzda 626, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Водієві було запропоновано у встановленому законодавством порядку пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, на що водій не погодився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судові засідання, які неодноразово призначалися судом, правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином.

Представник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Попенко Д.В. неодноразово направляв на адресу суду клопотання про відкладення розгляду вказаної справи, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та виконує бойові завдання щодо захисту територіальної цілісності та суверенітету України. У подальшому направив на адресу суду клопотання про зупинення провадження у вказаній справи до звільнення ОСОБА_1 з військової служби, посилаючись на застосування ст.335 КПК України, як аналогії закону.

Розглянувши подані адвокатом клопотання про зупинення провадження у справі, приходжу до такого висновку.

Адвокат Попенко Д.В. у своїх клопотаннях посилається на норми КПК України щодо зупинення провадження у справі, оскільки нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ, зокрема, за ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Також слід зазначити, що наведені вище положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Також, судом враховується, що вказана справа перебуває у провадженні суду з 27.03.2023, по якій судом було призначено десять судових засідань, які відкладалися, у тому числі, за клопотаннями адвоката Попенка Д.В., враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем. Проте, перебування особи на військові службі не перешкоджало останньому надати свої пояснення, у тому числі у письмовому вигляді, будь яким зручним для нього способом, передбаченим законодавством України, або особисто. Між тим, жодних заяв, у тому числі про відкладення, особисто ОСОБА_1 не подавав.

Крім того, ОСОБА_1 скористався допомогою адвоката Попенка Д.В., який в його інтересах має повноваження та всі можливості подати суду пояснення, клопотання та докази у даній справі, що останнім зроблено не було, та поважних причин перешкод для вчинення таких дій, адвокатом не зазначено.

При цьому, суд враховує, що дана категорія справ має обмежені строки притягнення до адміністративної відповідальності, тому зупинення провадження у справі може привести до закриття провадження у справі в зв`язку з закінченням строків, та таке зупинення не сприятиме виконанню завдань КУпАП.

Таким чином, враховуючи викладене, зважаючи на відсутність процесуально визначених КУпАП підстав для зупинення провадження у справі, одночасно враховуючи, що введення воєнного стану, не впливає на процес здійснення судочинства, та перебування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на військовій службі, не перешкоджає поданню своїх пояснень, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Отже, за таких обставин, суд вважає за можливе розглянути вказану справу за відсутністю правопорушника, явка якого не є обов`язковою.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 15.03.2023 серії ААД № 389934, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, в якому у повній мірі викладено суть правопорушення, що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП є самостійним складом правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого зафіксовано виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою Alcotest Drager 6810, від якого останній відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 15.03.2023; довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», відповідно до якої зазначено про відсутність повторності за ст.130 КУпАП та наявності посвідчення водія НОМЕР_3 від 23.10.2015; архівом правопорушень; відеозаписом на CD диску, при огляді якого встановлені обставини викладені у цьому протоколі.

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст.ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 536,80 грн., до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, ст.130, 283-284, 307, 308 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката Попенка Д.В. про зупинення провадження у справі відмовити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. у дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.А. Крамаренко