Провадження № 3/127/3905/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2023 близько 23.00 год. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру словесно ображав відносно матері ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав і суду пояснив, що він з матір`ю не спілкується впродовж тривалого часу. У нього виникла сварка з батьком, в яку втрутилась мати і вона почала до нього кричати.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що син був сильно п`яний і влаштував вдома сварку, викрикував їй погрози. Такі дії син вчиняє систематично.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши надані суду матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень частини першої статті 173-2 КпАП домашнє насильство полягає у вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Аналогічне визначення закріплене у пункті 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон № 2229-VIII).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що 15.04.2023 близько 23.00 год. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру словесно ображав відносно матері ОСОБА_2 . ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначені обставини оспорював. Разом з тим, у матеріалах справи наявна копія довідки КПН «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» ВОР», зі змісту якої випливає, що ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував факту наявності сварки з батьком, у яку в подальшому втрутилась його мати заявник у справі. Тому пояснення заявниці ОСОБА_2 суд вважає такими, що узгоджуються з наданими суду матеріалами у їх сукупності.

Суд враховує зміст наведених вище правових норм і вважає, що такі діяння ОСОБА_1 містять ознаки фізичного та психологічного насильства.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд враховує, що згідно з наданими суду матеріалами останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, а тому суд вважає за доцільне з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень в майбутньому застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 173-2, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: