Справа №592/4987/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Костенко В. Г.
Номер провадження 33/816/116/23 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 листопада 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/4987/22 за апеляційною скаргою захисника ПУЛИНЦЯ Б. А. на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.11.2022, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник ПУЛИНЕЦЬ Б. А. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі, оскільки його підзахисний бажав пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак до лікарні останнього не було доставлено, а одразу був складений протокол у відсутність свідків.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.11.2022 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн із позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 496,20 грн судового збору.

Згідно постанови, 30.07.2022 о 21:20 в м. Суми вул. Косівщинська, 65 ОСОБА_2 керував т/з Opel Vectra, д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHE-0214, результат огляду 2,66 проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР.

Будучи неодноразово повідомленими про час і місце апеляційного розгляду у встановлений законом спосіб, ОСОБА_2 та його захисник Пулинець Б. А. у судове засідання не з`явились, від захисника надійшло клопотання про відкладення судового розгляду через його відрядження до м. Києва, а від ОСОБА_2 будь-яких клопотань про відкладення апеляційного розгляду справи не надходило.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у §1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р (далі Конвенція), «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції і повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати §1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany), а у іншому своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), ЄСПЛ зазначив, що «заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

Також ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 зазначив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції. При цьому саме на національні суди покладено обов`язок створення умов для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним, суд має вирішувати, чи відкладати судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричиняє невиправдані затримки у провадженні (рішення ЄСПЛ від 06.09.2007 у справі «Цихановський проти України», рішення ЄСПЛ від 18.10.2007 у справі «Коновалов проти України»).

Приймаючи до уваги неодноразову неявку ОСОБА_2 та його захисника Пулинця Б. А. на виклики суду, то апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності учасників провадження, що не суперечить вимогам КУпАП.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААДБ № 074387 від 30.07.2022, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що водій ОСОБА_2 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- роздруківкою результатів тестування, згідно якого показник алкоголю у ОСОБА_2 30.07.2022 о 21:29 становив 2,66 проміле, з яким останній погодився, що підтверджується його особистим підписом (а. с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 3), згідно якого поліцейським проведений огляд водія ОСОБА_2 на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного пристрою, результат огляду 2,66 проміле, з яким ОСОБА_2 погодився, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі акту;

- відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, на яких зафіксовані обставини правопорушення, зокрема факт керування водієм ОСОБА_2 т/з, виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, проходження ним огляду на місці зупинки т/з із використанням спеціального технічного засобу, результат огляду 2,66 проміле, з яким останній погодився (а. с. 6).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Необхідно зауважити, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9а ПДР, згідно якого водієві забороняється керувати т/з в стані алкогольного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі X «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема, на стан сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вище наведене підтверджує не лише факт перебування водія ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння під час керування т/з, а й дотримання працівниками поліції самої процедури огляду, яка була проведена на місці зупинки т/з з відео фіксацією подій, що повністю відповідає вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника Пулинця Б. А. про те, що ОСОБА_2 не погодився з результатом огляду на місці зупинки т/з і бажав пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, то вони не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають дослідженим доказам у справі, згідно яких ОСОБА_2 ніяким чином не висловлював будь-якої незгоди з результатом огляду, а на запитання поліцейського про необхідність огляду в закладі охорони здоров`я спочатку повідомив, що потрібно, але потім погодився з результатом проведеного огляду на місці зупинки т/з. При цьому роздруківку результатів тестування Драгер Алкотест 6820, згідно якого показники алкоголю становили 2,66 проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та складений протокол у ОСОБА_2 підписав без будь-яких заперечень чи зауважень.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.11.2022 відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ПУЛИНЦЯ Б. А. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов