Справа № 744/1275/23
Провадження № 3/744/1043/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Гнипа О.І.,

при секретарі Висоцькій Т. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Семенівка Чернігівської області матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миропіль Житомирської області, громадянина України, одруженого, такого, що проходить службу на відповідній посаді у військовій частині НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, що надійшов до суду, т. в. о. командира військової частини НОМЕР_1 особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, військовослужбовцю ОСОБА_1 , ставиться до вини те, що він 22 жовтня 2023 року близько 04 години 00 хвилин в умовах дії особливого періоду в Україні, започаткованого Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» і чинного згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», знаходився поблизу АДРЕСА_3 й виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані (стані алкогольного сп`яніння).

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Козирєв Ігор Миколайович, не з`явилися, але за підписом захисника Козирєва І. М. подали до суду електронною поштою письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, які містять клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В обґрунтування вказаного клопотання сторона захисту зазначила, що вина ОСОБА_1 , на переконання сторони захисту, не доведена та не обґрунтована в належний і допустимий спосіб. Зокрема, огляд на стан сп`яніння проведено з грубим порушенням порядку, передбаченого ст. 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Висновок щодо результатів медичного огляду від 22.10.2023 не є допустимим доказом вини особи. Провадження у справі, на думку сторони захисту, слід закрити на підставі норм ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення з огляду на фактичні обставини справи. Так, відповідно до Протоколу № 69 про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26.10.2023 ОСОБА_1 (молодший лейтенант, начальник служби пожежної безпеки) 22.10.2023 близько 04 години 00 хвилин виконуючи службові обов`язки в пункті тимчасової дислокації зведеної стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , в АДРЕСА_2 , порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить висновок медичного огляду № 345 від 22.10.2023. Таким чином, молодший лейтенант ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 й безпосередньо виконуючи обов`язки військової служби, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій під час виконання службових обов`язків, перебував у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду. Для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння затриманого під супроводом офіцера було доставлено до КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради, де був проведений огляд. Також, відповідно до рапорту командира зведеної стрілецької роти ТГр «Мена» старшого лейтенанта ОСОБА_4: молодшого лейтенанта ОСОБА_1 було доставлено до КНП «Семенівська міська лікарня» на предмет проведення медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння. Такі обставини підтверджує ОСОБА_1 .. Після того, як йому було поставлено до вини перебування у стані алкогольною сп`яніння, останнього було одразу доставлено до лікарні. Огляд у відповідності до вимог ст. 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не проводився. ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому правопорушенні не визнає. Як вбачається стороні захисту, з матеріалів справи пояснення від імені ОСОБА_1 були завчасно виготовлені за допомогою комп`ютерної техніки (роздруковані на принтері). Тому, на думку сторони захисту, під тиском стоячого вище керівника та психологічним впливом були безальтернативно підписані. Сторона захисту також переконана в тому, що слід поставити під сумнів навіть текст пояснень, оскільки з протоколу слідує, що ОСОБА_1 доставили до лікарні з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, проте згідно письмових пояснень ОСОБА_1 вже був виявлений в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 медичної освіти не має та огляд на стан сп`яніння не проводив. Оцінюючи докази, наявні у справі в їх сукупності, на думку сторони захисту, слід дійти наступного висновку. ОСОБА_1 ставиться до вини виконання обов`язків військової служби в алкогольного сп`яніння. Стаття 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що військовослужбовці, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають огляду на такий стан. Такий огляд проводиться уповноваженими, зокрема, командирами військових частин особами з використанням спеціальних технічних засобів (ч. 2 ст. 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення). Тільки у разі незгоди військовослужбовця на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення). Огляд військовослужбовців на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 9 ст. 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення). Проте, додані до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 докази не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 перед проведенням огляду на стан сп`яніння у медичному закладі пропонувалось пройти такий огляд за допомогою спеціальних технічних засобів та тестів, чим було порушено встановлений ст. 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення порядок проведення огляду військовослужбовця на стан сп`яніння. У зв`язку з цим результати проведення огляду в закладі охорони здоров`я вважаються недійсними. Враховуючи вищевикладене, медичний висновок № 345 не є допустим доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки, на переконання сторони захисту, інші докази наявності цієї обставини відсутні, слід дійти висновку, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що у діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки у справі не присутні належні й допустимі докази, які б указували на те, що ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду, через що порушення ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення в його діях не убачаються.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

За змістом ч. 4 ст. 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення тільки у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 9 ст. 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Втім, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не убачається те, що т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 було вжито належним чином всіх необхідних заходів до огляду ОСОБА_1 на місці саме правомочною особою з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Враховуючи це, проведення огляду ОСОБА_1 одразу у лікаря, тобто без попереднього огляду уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, не можна вважати законним.

Таким чином, для визнання допустимим доказом висновку лікаря щодо ОСОБА_1 (а. с. 9) у суду немає аніяких правових основ, позаяк це прямо суперечитиме приписам ч. 9 ст. 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом основоположної презумпції, закладеної у норми ст. 62 Конституції України, котру суд вважає слід застосовувати і при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи наведене, слід зазначити, що оскільки в справі не присутні належні й допустимі докази щодо вжиття уповноваженою особою заходів стосовно проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до закону, справу щодо ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадженням слід закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, задовольнивши таким чином клопотання сторони захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221, п. 1 ст. 247, ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника Козирєва Ігоря Миколайовича - задовольнити повністю.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - провадженням закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Чернігівського апеляційного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя: О. І. Гнип