Справа № 496/4897/23
Провадження № 3/496/3656/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., за участю секретаря Попової А.С., захисника Луценка О.І.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

04.07.2023 року о 00:46 год на 452 км автодороги Київ-Одеса М-05 с. Дачне Одеського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Drager, результат 0,94‰, що зафіксовано на портативний відеореєстратор № 473727.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КпАП України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Луценко О.І. заперечував проти обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та просив провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. При цьому пояснив, що вважає дії співробітників поліції, які склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, неправомірними та такими, які грубим чином порушують його Конституційні права та інтереси. Обставини справи не відповідають дійсності, а саме: ОСОБА_1 є добропорядним і законослухняним громадянином України, військовослужбовець і перебуває на службі у в/ч НОМЕР_2 . Так, 04.07.2023 року ОСОБА_1 , перебуваючи на службі (службове відрядження) був зупинений на блокпосту в Одеській області, співробітники поліції попросили документи на перевірку. Відповідні документи були надані і інспектор поліції заявив, що у водія - ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння і почали складати відповідний адміністративний матеріал, але інспектор не роз`яснив ОСОБА_1 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також, співробітники поліції не викликали Військову службу правопорядку, як того вимагає КУпАП, не надали скористатися правовою допомогою, грубим чином порушили права ОСОБА_1 . Вказує, що дії співробітників поліції протиправні та такі, що перевищують їх повноваження та допустили неправильну кваліфікацію правопорушення, оскільки згідно зі ст.266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Також вказує, що в матеріалах справи наявні невідповідності, а саме: протокол серії ААД №506392 від 04.07.2023 року складений 04.07.2023 року о 00:53 год, фактично за 7 хвилин, а диск з відео, який додається до протоколу фіксує подію у часі (00:38 год 01:31 год), фактичний час складання протоколу 1:26 хв., тобто протокол фактично складений до закінчення фіксації події раніше майже на 38 хвилин; тест драгера зазначає час 00:45 хв, а на відео тест був готовий вже о 00:44 хв., в протоколі невірно вказаний прилад драгер, а сам тест № 907 містить інформацію про недостовірність результату проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у зв`язку із тим, що останнє калібрування такого приладу відбулось більше ніж за 6 місяців до дня проведення такого огляду. Окрім наведеного, неможливо визнати у якості належного доказу вини і наявний у матеріалах справи відеозапис поліцейського, оскільки із вказаного відеозапису неможливо зробити висновок щодо факту повного фіксування процедури правопорушення і обстеження на стан сп`яніння особи, що притягується до адміністративної відповідальності, також порядку проведення огляду і складання протоколу та інших документів. Наведене вказує на неналежність відеозапису вини водія у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказує, що співробітники поліції не надали сертифікат на прилад, у зв`язку з чим результат огляду не можна вважати вірним, оскільки без цього сертифікату прилад можна вважати не придатним для використання.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та Наказу МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року про затвердження Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, на місці зупинки пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу Drager, згідно з результатами тесту вміст алкоголю складає 0,94 ‰, з чим він погодився.

Частиною 3 статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

В рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що саме по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі відповідно до встановлених норм Закону.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою: керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена та підтверджується дослідженими судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №506392 від 04.07.2023 року, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення;

- висновком приладу Drager Alcotest 7510, тест № 907, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено вміст 0,94‰ алкоголю, що підтверджує, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Роздруківка тесту підписана ОСОБА_1 без зауважень.

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 власноручно поставив свій підпис про те, що з результатами огляду згоден;

- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, де також зафіксовано, що ОСОБА_1 погодився з результатом вказаного тесту.

У відповідності до п. 5 розділу II Інструкції № 1452/735, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Між тим, твердження захисника Луценка О.І. про те, що ОСОБА_1 не було надано свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про його повірку спростовуються долученим до матеріалів справи відеозаписом обставин подій, з якого вбачається, що у зв`язку із виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що водій погодився, і ОСОБА_1 не вимагав у поліцейського надання йому вказаних сертифікату та свідоцтва.

Також не заслуговують на увагу доводи захисника Луценка О.І. щодо недостовірності результату проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, через те, що останнє калібрування такого приладу відбулось більше ніж за 6 місяців до дня проведення такого огляду, а саме: 07.09.2022 року, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, доступ до якого є загальнодоступним. При цьому газоаналізатор типу Alcotest виробництва Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких належить і Drager Alcotest 7510, включений до вказаного переліку.

При цьому, огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510 проводився за згодою ОСОБА_1 , який мав можливість пройти огляд у медичному закладі, однак своїм правом не скористався. Газоаналізатор Drager Alcotest 7510, який був застосований працівниками поліції під час огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію, а відтак, є спеціальним технічним засобом, який був правомірно застосований працівниками поліції, чим спростовуються доводи захисника Луценко О.І. про незаконність та безпідставність використання газоаналізатору під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В ст. 27 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» врегульовано питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки. Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік.

Оскільки останнє калібрування даного приладу Drager Alcotest 7510 було проведено 07.09.2022 року, то станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.

Щодо тверджень захисника Луценко О.І. про те, що протокол серії ААД №506392 від 04.07.2023 року складений 04.07.2023 року о 00:53 год, фактично за 7 хвилин, а диск з відео, який додається до протоколу фіксує подію у часі (00:38 год 01:31 год), фактичний час складання протоколу 1:26 хв., тобто протокол фактично складений до закінчення фіксації події раніше майже на 38 хвилин; тест драгера зазначає час 00:45 хв, а на відео тест був готовий вже о 00:44 хв., суд зазначає, що наявні технічні розбіжності у часі складання протоколу про адміністративне правопорушення, та часі датованому на відеозаписах не спростовує доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, саме 04.07.2023 року о 00:46 год, на думку суду, мають ознаки надмірного формалізму.

Крім того, не заслуговують доводи захисника щодо того, що ОСОБА_1 не було роз`ясненого його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки вони спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що такі права ОСОБА_1 були роз`яснені. Вказаний протокол водій підписав без зауважень щодо його змісту та відповідності зазначеним в ньому даних дійсним обставинам. На відео відображено сам процес складання матеріалів.

Доводи захисника про порушення порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а огляд осіб, які проходять військову службу повинен здійснюватися не працівниками поліції, а посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, на увагу не заслуговують, оскільки положення ст. 266-1 КУпАП не розповсюджуються на осіб, які керують транспортним засобом.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Суд критично ставиться до тверджень захисника Луценка О.І., що ОСОБА_1 під час відеозйомки не було показано на відеозаписі результат огляду на приладі Drager, оскільки це викликає об`єктивний сумнів, є безпідставними та оцінюються судом як обрана лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, з метою виправдання ОСОБА_1 .

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд приймає до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи; особу порушника, і вважаю, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Крім того, суд, при накладанні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховує, що він вчинив грубе правопорушення, яке виразилося в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу, швидкість реакції, яке могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 гривень.

Керуючись ст. 23, 40-1, 130, 268, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина