ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/7056/23

провадження № 3/0285/5174/23

11 грудня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с Великий Молодьків Новоград-Волинського району Житомирської області,

яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, передбачених законодавством щодо виховання та утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за наступних обставин.

Так, 02.10.2023 о 15:15 год, 23.10.2023 о 10:30 год, 26.10.2023 о 16:46 год та 09.11.2023 о 15:50 год під час обстеження працівниками сектору ювенальної превенції матеріально-побутових умов даної сім`ї по місцю проживання в АДРЕСА_1 , було встановлено, що ОСОБА_2 не створила належних умов проживання дітям: в будинку не прибрано, холодно, брудна постільна білизна, батьками порушуються правила протипожежної безпеки, димить плита.

Враховуючи те, що відносно ОСОБА_2 складено 4 протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, які взаємопов`язані, вважаю за можливе об`єднати справи в одне провадження. Це відповідатиме принципу процесуальної економії та виключить можливість винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Розгляд справ по суті не розпочинався, а тому спільний їх розгляд буде доцільним та дозволить більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи.

В судове засідання ОСОБА_2 не прибула, належної зацікавленості у розгляді справи не виявила. Її неявка в судове засідання, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи, і не надання суду будь-яких доказів на спростування своєї вини у вчиненні правопорушення, являється її свідомим волевиявленням та дає суду право розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ст.247 КУпАП України).

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, ст.51 Конституції України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати її до повноліття.

Невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей за диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП трактується як: ухилення ними від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дітей закріплені в Конституції України, Сімейному кодексі України, Законах України «Про охорону дитинства», «Про освіту». Аналіз приписів останніх дає змогу дійти висновку, що під невиконанням обов`язків щодо виховання та навчання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про них. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справ, зокрема:

даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД №№048881, 048882, 048883, 048884;

копіями актів обстеження побутових умов сім`ї ОСОБА_2 по місцю проживання в АДРЕСА_1 та фотосвітлинами до них, з яких вбачається, що матір`ю не створені житлово-побутові умови для проживання дітей.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки вони отримані у передбачений законом спосіб, уповноваженими особами, є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Згідно свідоцтв про народження неповнолітніх дітей, матір`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є ОСОБА_7 .

Батьки зобов`язані не тільки забезпечувати дитину умовами для проживання, навчання, побуту, дозвілля, а й турбуватися про її фізичне, психологічне і соціальне благополуччя, оскільки найважливішою задачею батьків є здоровий розвиток дитини, який включає добре фізичне самопочуття, енергію, бадьорість; здатність витримувати фізичні навантаження, аналізувати проблеми та приймати зважені рішення, розуміти почуття - свої та інших людей; уміння долати невдачі, керувати стресами, вчитися й отримувати задоволення від навчання; усвідомлення свого призначення і сенсу життя; сприйняття загальнолюдських цінностей; задоволення соціальним статусом і якістю стосунків із оточенням; ефективне спілкування та взаємодія з людьми тощо. Основною умовою розвитку дитини є здатність гармонійно жити у змінних умовах навколишнього середовища.

Оцінюючи надані докази, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 вчинила діяння, що підпадають під ознаки невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей та її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП. За таких обставин, її слід визнати винною у вчиненні вищезазначеного правопорушення. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги: характер вчиненого правопорушення; всі обставини справи в їх сукупності; особу ОСОБА_2 , яка безвідповідально відноситься до своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей, що негативно впливає на розвиток їх особистості та шкодить їх інтересам.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а тому приходжу до переконання, що виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нею нових правопорушень може бути досягнуто при призначенні їй покарання у виді штрафу, розмір якого визначено в межах санкції статті, яка їй інкримінується. Саме таке покарання є необхідним і достатнім, сприятиме можливій зміні поведінки винної особи, формування в неї відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З винної особи також належить стягнути судовий збір відповідно до ст.401 КУпАП.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 184, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Справу №285/7056/23 (провадження №3/0285/5174/23) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП об`єднати зі справами №285/7057/23, 285/7058/23, 285/7059/23 про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.1 ст.184 КУпАП,

присвоївши справі №285/7056/23 (провадження №3/0285/5174/23)

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,

та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.? ?

Суддя ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин