Справа № 485/1836/23
Провадження №3/485/693/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Квєтка І.А., секретар судового засідання Семенака А.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця,

за ч.2 ст.172-10 КУпАП,

встановив:

20 листопада 2023 року близько 09:00 в базовому таборі тимчасового розташування військової частини на території Миколаївської області (місце розташування військової частини не зазначається з метою забезпечення безпеки військовослужбовця), військовослужбовець ОСОБА_1 в супереч інтересам служби, діючи умисно, протиправно, без поважних причин, відкрито відмовився від виконання усних законних вимог безпосереднього начальника - командира розвідувальної роти, в умовах особливого періоду, а саме проходити бойову підготовку.

Згідно з Указом ВО Президента України від 17.03.2014 р. № 303/2014 "Про часткову мобілізацію", з 17 березня 2014 року і по теперішній час на території України діють умови особливого періоду.

Відповідно до ст. 9 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут) військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 11 розділу І частини І Статуту встановлює загальні обов`язки військовослужбовців. Відповідно до п. 3 ст. 11 розділу І частини І Статуту на військовослужбовців покладається обов`язок беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати прапор своєї частини.

Згідно ст. 16 розділу І частини І Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 28 розділу І частини І Статуту встановлено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України.

Відповідно до ст. 30 розділу І частини І Статуту начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків відання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Стаття 35 розділу І частини І Статуту встановлює, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Відповідно до ст. 37 розділу І частини І Статуту військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Своїми діями військовослужбовець ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-10 КУпАП, а саме відмова від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв. Суд розглянув справу у його відсутність згідно ст.268 КУпАП.

Доказами вини правопорушника слугують дані протоколу про військове адміністративне правопорушення №111 від 23 листопада 2023 року, з яким ОСОБА_1 погодився під підпис, свою вину визнав; витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №53 від 03 березня 2023 року, згідно якого ОСОБА_1 призначено на посаду розвідника-номера обслуги розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 ; письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , згідно яких останні були свідками відмови ОСОБА_1 від виконання вимоги командира роти щодо проходження занять з бойової підготовки; письмових пояснень ОСОБА_1 , датованих 20 листопада 2023 року, згідно яких останній пояснив причини відмови від виконання наданих йому наказів як недовіра командирам, морально-психологічна та фізична неготовність.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена сукупністю вказаних доказів. Вказані дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

При визначенні адміністративного стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, яке є умисним, дані про особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність не встановлено.

З метою запобігання вчиненню нових правопорушень, доцільним та достатнім вважаю застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави.

Згідно п.12 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. (вісім тисяч п`ятсот грн. 00 коп.).

Адміністративний штраф стягнути за наступними реквізитами: розрахунковий рахунок: UA0014444, отримувач: Миколаїв. ГУК тгм.Снігурівка/ 21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ):37992030, Банк одержувача: КазначействоУкраїни (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету:21081100.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови на ім`я Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Суддя І. А. Квєтка