Справа № 522/5330/23
Провадження № 3/522/4491/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 червня 2023 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., за участі секретаря судового засідання Звонецької І.М., захисника адвоката Кобильника Д.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду 21 березня 2023 року, 14 лютого 2023 року о 14 годині 10 хвилини у м. Одесі по вул. Педагогічна, біля буд. 7, водій ОСОБА_1 керував мопедом «Yamaha Gear» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродньо бліде обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 098640 від 14 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився разом із захисником адвокатом Кобильником Д.О. ОСОБА_1 надав пояснення та зазначив, що з протоколом про адміністративне правопорушення не згоден, оскільки обставини викладені у протоколі не відповідають реальним обставинам. Зазначив, що з самого початку зупинки його транспортного засобу був згоден проїхати до відповідної медичної установи для проходження огляду на стан сп`яніння.

Захисник адвокат Кобильник Д.О. подав письмові заперечення щодо протоколу про адміністративне правопорушення. Також захисником було заявлено клопотання про допит свідків, обґрунтовуючи його тим, що на відеозаписі, який додано до протоколу не повністю відтворені усі події, що відбувалися. У судовому засіданні. У якості доказу надані копію Результатів лабораторних досліджень №472103, за результатом самостійного звернення ОСОБА_1 16.02.2023 року до Лікувально-діагностичного центру «Артмедіуз» для огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зазначив, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була незаконною, без передбачених відповідним законом підстав. Також вважає, що у поліцейських були відсутні підстави для проведення огляду, у зв`язку із відсутністю ознак наркотичного сп`яніння. Також наполягав, на тому, що поведінка поліцейських не відповідала їхнім повноваженням, та співробітники поліції за попередньою змовою навмисно відмовили ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі та не роз`яснювали наслідки такої відмови.

Судом, було задоволено клопотання про допит свідка ОСОБА_2 , 2002 року народження. За результатом роз`яснення прав свідка та присяги свідка, ОСОБА_2 надав пояснення щодо подій, які послугували наслідком складення протоколу про адміністративне правопорушення. Пояснив, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом не маючи відповідної категорії для такого виду транспортного засобу. Вказав, що був присутній та чув, як співробітники поліції відмовляли ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення надані учасниками справи у судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за якою це правопорушення кваліфікується як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КпАП України (в редакції на момент вчинення правопорушення), за зазначене правопорушення передбачена відповідальність у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що 14 лютого 2023 року о 14 годині 48 хвилини поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону 2 полку УПП в Одеській області ДПП було складено протокол серії ААД №098640 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України.

Матеріали справи, також містять Довідку, видану ст. інспектором ВАП УПП в Одеській області ДПП Бойко М., в якій зазначено, що згідно інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом року за ст. 130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія не отримав.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 підтвердив, що посвідчення водія не отримував.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №098640 від 14 лютого 2023 року; Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; відеозаписом нагрудних камер поліцейських (ПВР №470409, 471020, 470956), який доданий до протоколу з якого вбачається за змістом розмови водія з поліцейськими підтвердження факту керування транспортним засобом та факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння.

Так, досліджуючи відеозапис у судовому засіданні, суддя вбачає, що ОСОБА_1 здійснював керування зазначеним транспортним засобом, та на початку відеозапису зафіксовано момент його зупинки. Вбачається, що ОСОБА_1 ще до вимоги поліцейського, сам запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, що дає суду підставу вважати, про обізнаність, особи з процедурою проведення огляду водія на стан сп`яніння.

В подальшому на відео, вбачається, що дійсно ОСОБА_1 пройшов огляд на місці, та йому було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, у зв`язку із наявністю підозри поліцейського та озвученими ознаками наркотичного сп`яніння. Дійсно на початку та на 37 хв. 47 сек. відеозапису ОСОБА_1 погоджувався на огляд у медичному закладі, але на 02 годині 36 хвилин 45 сек відеозапису вбачається остаточна відмова ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі, а також вбачається роз`яснення поліцейським наслідків такої відмови. Та в подальшому, поліцейським одразу розпочато складання протоколу.

Також, суд встановлює, що на відео не зафіксовано вмовляння поліцейськими від проходження огляду ОСОБА_1 у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, та безпосередньо під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду свідок не був присутній, а тому його пояснення є сумнівними та такими, що не спростовують факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відеозапису вбачається, що протягом усього часу розмови поліцейський з ОСОБА_1 , останній на неоднократні питання щодо давності вживання наркотичних засобів, відповідав, що вживав спочатку давно (півроку тому), потім (2-3 місяці назад), а ще на чергове питання відповів, що вживав декілька тижнів тому. Крім того, вбачається, що протягом усього часу, ОСОБА_1 неодноразово ставив питання, щодо строку виявлення наркотичних речовин у організмі після останнього вживання.

В свою чергу з відеозапису вбачається, що сама процедура та дії поліцейських в цілому відповідали процедурі огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння, як того вимагає ст. 266 КУпАП та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Будь-якого впливу працівниками поліції на ОСОБА_1 з матеріалів справи не вбачається. Інформація щодо проведення внутрішньої перевірки з цього приводу у справі відсутня.

Таким чином, суд приходить до висновку, що співробітником поліції прийнято рішення про виявлення факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , з огляду на наявну обґрунтовану підозру про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння та вбачалися ознаки сп`яніння.

Таким чином, суд встановлює факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

При цьому в якості доказу відсутності в своїх діях складу правопорушення захисником ОСОБА_1 в судовому засіданні надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, який було проведено через день після події 16.02.2023 року.

Згідно Результатів лабораторних досліджень №472103, за результатом самостійного звернення ОСОБА_1 16.02.2023 року до Лікувально-діагностичного центру «Артмедіуз», у ОСОБА_1 наркотичних речовин не виявлено. При цьому, даний висновок складено 16.02.2023, тобто після передбачених законодавством, двох годин, з моменту виявлення підстав для проведення огляду.

На думку захисника Кухницького В.В. результати цих досліджень є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

Протокол щодо ОСОБА_1 був складений саме за відмову від проходження огляду.

Суд вважає посилання захисника Кухницького В.В. на Результати досліджень, суд вважає безпідставними та не приймаються судом, оскільки за диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та ОСОБА_1 ставляться в провину саме такі дії і вчинення ним цих дій на думку суду підтверджується матеріалами справи (аналогічну позицію висловив Одеський апеляційний суду у постанові від 01.10.2021 року по справі 521/10200/21).

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Крім того, відповідно до п. 6 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Розділом 2 зазначеної Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п. 6, 7, 9, 12 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Суд вважає, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, згідно якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначення «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що керування транспортним засобом визнається, незалежно від відстані (дистанції) яку проїхав транспортний засіб, місця та мети руху.

Дії ОСОБА_1 в частині порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, є винними та свідчать про скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КпАП України в редакції, чинній на момент скоєння правопорушення, за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у формі штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З огляду на наявність у матеріалах справи Довідки, виданої ст. інспектором ВАП УПП в Одеській області ДПП Бойко М., в якій зазначено, що згідно інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом року за ст. 130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія не отримав, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 у якості суб`єкта правопорушення згідно ч.1 ст. 130 КУпАП відноситься до іншої особи, яка здійснювала керування т/з, однак не є у розумінні поняття «водієм», оскільки не отримувала відповідне посвідчення.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення в межах санкції статті у вигляді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 06.10.2011 року № 3828-VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає також стягнення суми судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01.01.2022 року становить 2684 грн., тобто 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Керуючись ст. 130, ст. ст. 7, 9, 24, 33, 34, 35, 38, 221, 268, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень 00 копійок.

На підставі п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати на користь держави в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.В. Науменко