Справа № 463/9924/23
Провадження № 3/463/2726/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року суддя Личаківського районного суду м.Львова Грицко Р.Р., розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника відділу превенції Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.187, ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 953850 від 25.10.2023 року, ОСОБА_1 , повторно протягом року, 19.10.2023 року о 22 год. 21 хв. був відсутній по місцю проживання, чим порушив правила адміністративного нагляду, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 953778 від 30.10.2023 року, ОСОБА_1 30.10.2023 року о 20 год. 15 хв. за адресою: м.Львів, вул.Романчука,18 у приміщенні Львівського РУП № 1, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, поводив себе неадекватно, ображаючи працівників поліції нецензурними словами, після чого копнув лівою ногою стіл, який розлетівся на частини, чим вчинив дрібне хуліганство, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки правопорушення, відповідальність за які передбачена ст.ст.173, 187 КУпАП одночасно вчинено однією особою, з метою дотримання вимог ч.2 ст.36 КУпАП в частині накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, приходжу до висновку, що такі справи слід об`єднати в одне провадження, присвоївши справі номер № 463/9924/23.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про відправлення та отримання SMS-повідомлення, та повістками про виклик до суду, про причини неявки суд не повідомив, постанова про привід не виконана. Судові засідання були призначені на 14.11.2023 року, 28.11.2023 року та 13.12.2023 року.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене, розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.268 КУпАП з метою завершення розгляду справи у межах строку, встановленого ст.38 КУпАП.

Об`єктивна сторона ч.2 ст.187 КУпАП полягає у вчиненні дій, передбачених ч.1 ст.187 КУпАП, особою повторно протягом року після накладення на неї адміністративного стягнення.

Статтею 173 КУпАП передбачено, що відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття «інші подібні дії» слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

У відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_1 , який ухилившись від суду, не бажав особисто приймати участь в розгляді справи, враховуючи бездіяльність Національної поліції України, яка не забезпечила його явку до суду, з метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складених протоколів про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

Правилами ст.245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03), беручи до уваги передбачене ст.173 КУпАП адміністративне стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Так, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ст.173 КУпАП. В матеріалах справи відсутні конкретні допустимі докази, які б свідчили про вчинення останнім вказаних адміністративних правопорушень.

Крім того, у протоколах про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень. Отже, суд приходить до висновку, що працівниками поліції не надано до суду належних доказів про те, що події мали місце.

Будь які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, суду не надані.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Також, суд приймає до уваги, що ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Враховуючи наведене вище, а також те, що розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.187, 173 КУпАП здійснюється за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклики суду ОСОБА_1 , який повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, не з`явився, постанову суду про привід останнього виконано не було, відтак попри те, що судом було здійснено вичерпний перелік передбачених законом заходів для забезпечення явки ОСОБА_1 у судове засідання, однак такі не дали належних результатів, інші можливості стосовно забезпечення присутності особи, відносно якої складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, під час розгляду такого протоколу у суду відсутні.

Таким чином, ОСОБА_1 до суду не з`явився, безпосередньо суду своїх пояснень не надав, отже під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що останній вчинив дрібне хуліганство та порушив правила адміністративного нагляду.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 не встановлено ознак складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ст.173 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173, 247, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ст.173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Грицко Р.Р.