ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/57/23 Справа № 243/2869/22 Суддя у 1-й інстанції - Мірошниченко Л.Є. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2022 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Донецьк, стрільця 2 стрілецького відділення, 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.2 ст.172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду 29.09.2022 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи у АДРЕСА_2 , під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, головним сержантом 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , солдатом ОСОБА_2 , військовослужбовцям солдатам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , було доведено наказ командира 3 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 старшого сержанта ОСОБА_8 про убуття 30.09.2022 року о 13 годині 00 хвилин з місця тимчасової дислокації ВЧ НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 , в район населеного пункту АДРЕСА_3 , в місце тимчасової дислокації 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 .

Отримавши наказ, зрозумівши його, солдат ОСОБА_1 відмовився від виконання законних вимог свого командира (начальника) командира 3 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 старшого сержанта ОСОБА_8 та не убув о 13 годині 00 хвилин 30.09.2022 року до населеного пункту Щурове Краматорського району Донецької області для подальшого виконання обов`язків військової служби, тобто вчинив дії, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн., стягнуто судовий збір в дохід держави в розмірі 496 грн. 20 коп.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження та клопотання про поновлення цього строку, в якому просить поновити строки на апеляційне оскарження постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2022 року.

В обґрунтування вимог поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що на даний час копія оскаржуваної постанови апелянтом не отримана. ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 12.10.2022 року по 19.10.2022 року, одразу після закінчення лікування отримав припис № 1351 від 19.10.2022 року, в якому зазначалося, що солдату слід покинути лікарню та прибути 23.10.2022 року до військової частини НОМЕР_2 . Одразу після прибуття до військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 було повідомлено про відбуття наступного ранку до району проведення бойових дій для виконання військовими в/ч НОМЕР_3 бойових задач. Вказує, що він є людиною юридично не обізнаною, тому не знав про можливість ознайомлення з текстом оскаржуваної постанови через Реєстр судових рішень, про зміст судового рішення та можливість його оскарження у разі незгоди дізнався лише, звернувшись за юридичною консультацією до адвоката. Після вивчення всіх обставин справи, документів, наданих апелянтом адвокату, ознайомлення з тестом оскаржуваної постанови, розміщеної в Реєстрі судових рішень, була надана відповідна усна юридична консультація та складена апеляційна скарга.

У апеляційній скарзі апелянт просить оскаржувану постанову скасувати, закривши провадження в даній справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що протокол про адміністративне правопорушення від 10.10.2022 року не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом. Вказує, що під час складення протоколу ОСОБА_1 не була роз`яснена можливість надати ґрунтовні письмові пояснення з приводу, що слугував підставою для складення протоколу. Вказує, що керівництво військової частини НОМЕР_2 повідомили, що не дозволять відвідати судове засідання та надати пояснення щодо обставин, які слугували приводом для складення 10.10.2022 року Протоколу про адміністративне правопорушення. Тому ОСОБА_1 був змушений написати заяву до суду про розгляд адміністративного матеріалу, складеного відносно нього, за його відсутності.

Вважає, що судом першої інстанції не обґрунтував свої висновки щодо наведених у своєму рішенні доказів по справі, яким чином вони підтверджують вину ОСОБА_1 та не конкретизував ці докази.

Вважає, що висновки суду, що до відома ОСОБА_1 був доведений наказ, а також те, що наказ був зрозумілий солдату не доведено доказами, які підтверджували це матеріалами справи, вважає, що такі докази відсутні та не відображені в оскаржуваній постанові суду.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи щодо поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч.2 ст.172-10 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника) вчинене в умовах особливого періоду.

Указом Президента України N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, з подальшими змінами, введено воєнний стан в Україні.

Відповідно до вимог статей 9, 11, 16, 17, 303, 304 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України військовослужбовець зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно вивчати військову справу, вдосконалювати свою майстерність, постійно підвищувати свої професійні навички, зразково виконувати свої службові обов`язки, чітко та в зазначений строк виконувати накази командира, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно ст. 254 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України військовослужбовці зобов`язані негайно повідомляти про захворювання безпосередньому начальнику, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії А7272 № 11/340/10 від 10.10.2022, з якого слідує, що солдат солдат ОСОБА_1 являється військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 на посаді головного сержанта 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти стрільця 2 стрілецького відділення, 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти з 25.02.2022 року.

29.09.2022 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи у АДРЕСА_2 , під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, головним сержантом 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , солдатом ОСОБА_2 , військовослужбовцям солдатам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , було доведено наказ командира 3 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 старшого сержанта ОСОБА_8 про убуття 30.09.2022 року о 13 годині 00 хвилин з місця тимчасової дислокації ВЧ НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 , в район населеного пункту АДРЕСА_3 , в місце тимчасової дислокації 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 .

Отримавши наказ, зрозумівши його, солдат ОСОБА_1 відмовився від виконання законних вимог свого командира (начальника) командира 3 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 старшого сержанта ОСОБА_8 та не убув о 13 годині 00 хвилин 30.09.2022 року до населеного пункту Щурове Краматорського району Донецької області для подальшого виконання обов`язків військової служби, тобто вчинив дії, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 172-10 КУпАП. (а.с.3-8)

Рапортом головного сержанта Бондаренка А. в якому він доповів, що ним був доведений наказ командира солдатам у тому числі і ОСОБА_1 , але солдати відмовились від виконання наказу. (а.с.9)

Рапортом командира 3 стрілецької роти ОСОБА_9 в якому він доповів, ОСОБА_10 про наказ, та після дізнався, що солдати у тому числі ОСОБА_1 солдати відмовились від виконання наказу. (а.с.10)

Поясненнями солдатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які вказали про обставини вчинення адміністративного правопорушення солдатами у тому числі ОСОБА_1 , а саме про доведення наказ командира солдатам у тому числі і ОСОБА_1 , та про те, що солдати відмовились від виконання наказу у тому числі і ОСОБА_1 (а.с.13-14)

Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.02.2022 №37, згідно якого ОСОБА_1 призначено на службу та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 . (а.с.15)

Та іншими письмовими доказами наявними у матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги, що під час складення протоколу ОСОБА_1 не була роз`яснена можливість надати ґрунтовні письмові пояснення з приводу, що слугував підставою для складення протоколу, є безпідставними, оскільки згідно підпису у протоколі ОСОБА_1 роз`яснення його законні права та обов`язки, згідно ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 був змушений написати заяву до суду про розгляд адміністративного матеріалу, складеного відносно нього, за його відсутності, є безпідставними та такими, що не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Отже, аналіз досліджених під час апеляційного розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у його відмові від виконання законних вимог командира (начальника) вчинене в умовах особливого періоду, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-10 КУпАП.

Доводи в апеляційній скарзі про не доведення факту, що до відома ОСОБА_1 був доведений наказ та наказ солдату був зрозумілий, спростовуються наявними матеріалами справи.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували про істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-10 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює всі докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у проваджені по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з винної особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до вимог п. 12 ч. 1 ст. 5 Цього Закону від сплати судового збору звільняються військовослужбовці.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується матеріалами справи, а тому він має право на пільги та компенсації, встановлені законодавством.

Враховуючи викладене, постанова суду підлягає зміні в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 496 гривень 20 копійок зі звільненням останньої від його сплати.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити апелянту ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2022 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-10 КУпАП, щодо ОСОБА_1 змінити, з резолютивної частини виключити посилання про стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави у розмірі 496 гривень 20 копійок, та звільнити останнього від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір, в решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя