КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №356/326/22
Апеляційне провадження
№33/824/215/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Березанського міського суду Київської області від 21 листопада 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Березанського міського суду Київської області від 21.11.2022 року справи про адміністративне притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Постановою судді Березанського міського суду Київської області від 21 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496грн 20коп.

У постанові судді зазначено, що 25.08.2022 року о 01год. 25хв. в АДРЕСА_2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі зі згоди водія із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат позитивний 1,35 ‰. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно із ч.1ст. 130 КУпАП.

Крім того, 25.08.2022 року о 01год. 25хв. в АДРЕСА_2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору та паркан. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно із ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження по справі, посилаючись на відсутність в матеріалах справи доказів у підтвердження того, що він керував автомобілем.

Також ОСОБА_1 вважає, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є потерпілими, а не свідками,

а тому їх показання не є доказами вчинення адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги (сс.. 65-69), двічі у судове засідання 28 грудня 2022 року та 18 січня 2023 року не з`явився.

Частинами 5 та 6 статті 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги, причини своєї неявки апеляційному суду не повідомив, апеляційний суд розглянув апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи за протоколами про адміністративні правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,

свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №257091 від 25 серпня 2022 року, в цей день о 1год. 25хв. в АДРЕСА_2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору та паркан. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, зазначив, що ознайомлений з його змістом.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

В письмових поясненнях, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №257091 від 25 серпня 2022 року, ОСОБА_1 зазначав, що 25 серпня 2022 року о 1год. 25хв. він керував автомобілем Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Садова та не «справився» з керуванням, в`їхав в електроопору та паркан за адресою АДРЕСА_2.

Крім первинних пояснень ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №257091 від 25 серпня 2022 року, та схемою місця ДТП, якою зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортного засобу від 25 серпня 2022 року, та яка містить всі необхідні вихідні дані, передбачені Інструкцією, підпис ОСОБА_1 та працівника поліції.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у суді першої інстанції підтвердили, що проживають у будинку АДРЕСА_2 . 25 серпня 2022 року близько 1 год. 45хв. почули звук гальмів, а потім почули сильний удар. Вийшовши у двір будинку, побачили автомобіль, який збив дві секції бетонного паркану та цегляний стовпчик. Біля автомобіля стояв ОСОБА_1 , якого вони раніше не знали.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджена належними доказами, які спростовані ОСОБА_1 не були.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №257090 від 25 серпня 2022 року, в цей день о 1год. 25хв. в АДРЕСА_2 водій

ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат позитивний 1.35‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та зазначив, що ознайомлений з його змістом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до приписів п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Відповідно до п.2.9.«а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність осіб за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. У разі відмови водія від проходження огляду, фіксація цієї відмови відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).

Отже, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема за порушення вимог п.п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху зазначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

З наявних у матеріалах справи письмових пояснень, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №257091, вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що 25 серпня 2022 року, о 1год. 25хв. в АДРЕСА_2, він керував автомобілем Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №257090 ОСОБА_1 не висловив заперечень, що керував транспортним засобом, а відтак у працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не було необхідності надавати суду окремі докази у підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування автомобілем ОСОБА_4 є безпідставними.

Частинами 1 та 2 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З приєднаної до матеріалів справи роздруківки результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6810» АRBL 0531 вбачається, що результат тесту позитивний та дорівнює 1,35‰, що підтверджено підписом ОСОБА_1 (с.с.27А).

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів міститься підпис ОСОБА_1 , що він згоден з результатами огляду. Також проведення огляду ОСОБА_1 підтверджується підписами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (с.с.28).

Апеляційний суд двічі викликав ОСОБА_1 у судове засідання для надання більш детальних пояснень обставин ДТП та доказів, у підтвердження доводів апеляційної скарги, проте, ОСОБА_1 своїм правом не скористався.

Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

Посилаючись на допущення судом першої інстанції порушень закону, що потягло винесення незаконного рішення без ретельного з`ясування всіх обставин справи, ОСОБА_1 не наведено у апеляційній скарзі у чому саме полягало таке порушення, враховуючи, що ОСОБА_1 на розгляд справи до апеляційного суду двічі не з`явився, апеляційний суд був позбавлений можливості з`ясувати вказані обставини.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Виходячи з доводів апеляційної скарги та матеріалів справи, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Березанського міського суду Київської області від 21 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт