Справа № 141/873/23
Провадження №3/141/579/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року смт Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук Сергій Васильович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , начальника контрольно-транспортного пункту військової частини НОМЕР_1 ,

за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Як убачається з протоколу про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, складеного 21.11.2023 прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Конончуком В.В., 20.11.2023 близько 09.00 молодший сержант ОСОБА_1 виїхав з тимчасового пункту розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокувалася в селі Тайки Ємільчинського району Житомирської області до села Джулинка Гайсинського району Вінницької області на військовому транспортному засобі марки Volkswagen Transporter в.н. НОМЕР_2 . Поряд з цим, у дорожньому листі вказаного вище транспортного засобу був вказаний водій ОСОБА_2 , старший машини молодший сержант ОСОБА_1 .

Перед виїздом з території контрольно-технічного пункту в порушення своїх функціональних обов`язків молодший сержант ОСОБА_1 автотранспорт перед виїздом на стан справності не перевіряв, на колесах автомобіля були шини, які були непридатні для використання («лиса гума»).

20.11.2023 близько 13.00 в смт Оратів Вінницького району Вінницької області указаний вище транспортний засіб під керуванням молодшого сержанта ОСОБА_1 було зупинено співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та під час перевірки документів виявлено, що молодший сержант ОСОБА_1 використовує транспортний засіб Volkswagen Transporter в.н. НОМЕР_2 не за маршрутом, вказаним у дорожньому листі, та без водія солдата ОСОБА_2 , який згідно дорожнього листа № 251 повинен бути водієм, а молодший сержант ОСОБА_1 старшим машини.

Окрім того виявлено, що на колесах автомобіля були шини, які були непридатні для використання.

Таким чином, молодший сержант ОСОБА_1 у порушення вимог ст. 345 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, наказу Міністерства оборони України від 12.12.2016 № 678 «Про затвердження Інструкції про використання автомобільної техніки у Міністерстві оборони та Збройних Сил України» вчинив недбале ставлення до військової служби, що виразилось у не проведенні технічного огляду транспортного засобу Volkswagen Transporter, в.н. НОМЕР_2 , перед виїздом із території військової частини НОМЕР_1 , виїзд без водія та керуванні транспортним засобом замість водія, указаного у дорожньому листі № 251, порушення маршруту руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

В судове засідання 12.12.2023 ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Натомість, 11.12.2023 до суду надійшли письмові пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Гончар О.І. Зокрема, як убачається зі змісту пояснення, адвокат Гончар О.І. просить суд закрити провадження у справі № 141/873/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а також розглянути справу № 141/873/23 у відсутність ОСОБА_1 та адвоката Гончар О.І., у зв`язку із зайнятістю адвоката Гончар О.І. у інших судових засіданнях.

В обґрунтування пояснення зазначено, що суб`єктами адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та прийняття по ним рішень є відповідні командири (начальники) підлеглих, які вчинили вказані протиправні дії. Як убачається із роз`яснення, розміщеного на веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції щодо того, хто саме є військовими посадовими особами, «… зважаючи на те, що в приписах статті 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України містяться ознаки організаційно-розпорядчих функцій, військовослужбовці, які за своїм службовим становищем є начальниками, є військовими посадовими особами.» Відтак, оскільки згідно довідки військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 01.08.2023 на посаді начальника контрольно-технічного пункту та, згідно штатного розпису, в його підпорядкуванні не має особового складу, адвокат Гончар О.І. просить суд закрити провадження у справі № 141/873/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, розглянувши письмове пояснення адвоката Гончар О.І. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та матеріали справи № 141/873/23, дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. ст. 245, 246, 252, 256 КУпАП суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судового провадження і відправлення правосуддя, коли висновки судді не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви винуватості трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність, для достовірних і безспірних висновків про скоєне на принципах забезпечення доказів провини за ст. 129 Конституції України, визнання провини згідно зі ст. 252 КУпАП не можуть мати наперед встановлену силу.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Диспозиція ст. 172-15 КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення, як військова службова особа.

Поняття «військової службової особи» міститься в примітці до ст. 172-13 КУпАП. Так, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої владі державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном. Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Отже, військовою службовою (посадовою) особою Збройних Сил України є службова (посадова) особа, яка виконує організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обов`язки.

Натомість належних доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 обіймає постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконує такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування суду не надано та матеріали справи № 141/873/23 не містять.

Водночас, як убачається з довідки № 490, виданої 07.12.2023 військовою частиною НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_1 , який перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 01.08.2023 на посаді начальника контрольно-технічного пункту та, згідно штатного розпису, в його підпорядкуванні не має особового складу.

Також суд зауважує, що інструкцією начальника КТП, затвердженої командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 11.08.2023, не визначено, що посада начальника контрольно-технічного пункту відноситься до військової службової особи.

При цьому, інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 , як військовою службовою особою, військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суду не надано та матеріали справи № 141/873/23 не містять.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише початковим правовим висновком щодо дій певної особи.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 р., адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд враховує, що стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

У той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 (відсутності доказів, що ОСОБА_4 є військовою службовою особою) суд доходить висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, а тому провадження у справі № 141/873/23 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст.251, 252, 254, 256, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі № 141/873/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях об`єктивно підтвердженого складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Климчук