П О С Т А Н О В А

Іменем України

08.06.2023 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії А0284 №00019 від 17.03.2023 року, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , під час дії воєнного стану, 08.03.2023 року, в період часу з 07 год. 30 хв. по 10 год. 00 хв. перебував на території військової частини НОМЕР_1 , що по АДРЕСА_2 у стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

05.06.2023 року до суду від захисника ОСОБА_1 - адвоката Лебідко Ю.І. надійшло клопотання, в якому просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події правопорушення.

В судовому засідання ОСОБА_1 клопотання захисника підтримав. Показав суду, що в липні 2022 року отримав контузію, внаслідок чого потребує вживання психотропних лікувальних препаратів, проходив лікування у психіатричній лікарні та наркотиків в цей день не вживав.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Лебідко Ю.І. підтримала подане нею клопотання та просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події правопорушення. Пояснила суду, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП складено 17.02.2023 року старшим оперативної групи - начальником повітряно-десантної служби - підполковником ОСОБА_2 . Вказує, що таке право йому надано командиром військової частини НОМЕР_1 , однак такі повноваження стосуються лише складання протоколів про адміністративні правопорушення відносно військовослужбовців оперативної групи. Разом з тим, ОСОБА_1 не міг входити до такої групи за станом здоров`я, оскільки у липні 2022 року в Донецькій області отримав контузію та відповідно до висновку військово-лікарської комісії від 05.04.2023 року він визнаний придатним до військової служби в частинах забезпечення, військоматах, установах, організаціях, навчальних закладах, що ніяк не відносяться до оперативних груп, а відтак протокол відносно ОСОБА_1 складено не уповноваженою на це особою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та його захисника, суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, утворюють дії, що полягають у розпиванні алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживанні наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною другою статті 172-20 КУПАП передбачена відповідальність за участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі вчинення дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ході розгляду адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності встановлено, що такі не містять доказів, які б могли однозначно вказувати на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП матеріали відеозапису відсутні, однак долучено письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Разом з тим, досліджуючи вищевказані письмові пояснення свідків при розгляді справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд такі до уваги не бере, оскільки вони не містять дати їх заповнення, відтак пересвідчитись, у який період часу були надані письмові пояснення свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у суду не має можливості.

Більш цього, зі змісту письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є аналогічними, вбачається, що " ОСОБА_1 був завезений на медичне освідування на факт вживання наркотичних речовин".

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були присутніми при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону.

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.7 Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10 жовтня 2016 року №515, за результатами огляду на стан сп`яніння та залабораторними дослідженнями встановлюється ступінь сп`яніння, який вноситься до акта медичного огляду. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності посадової особи Служби правопорядку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи в трьох примірниках (перший примірник видається під підпис посадовій особі Служби правопорядку, яка доставила особу на огляд, другий - оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я). Результати огляду на стан сп`яніння затриманого зазначаються уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), якій надано право складати протоколи, у відповідних графах протоколів про адміністративне правопорушення та адміністративне затримання, а висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння підшивається до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП до таких долучено Аналіз №877 від 08.03.2023 року.

При цьому, вищевказаний аналіз не може судом братись до уваги, оскільки в такому не зазначено прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, такий не містить печатки державної установи (Військово-медичного клінічного центру Західного регіону), в межах якої проводився огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Відтак, суд не бере до уваги, як доказ перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення А0284 №00019 від 17.03.2023 року, Аналіз №877 від 08.03.2023 року, оскільки суд не має можливості пересвідчитись, чи є лікар, який проводив огляд, є посадовою особою, яка має повноваження на проведення оглядів на визначення стану сп`яніння.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266-1 КУпАП, вважається недійсним.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалів не вбачається про дотримання вищезазначених вимог.

Окрім цього, суд звертає увагу, що згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

З матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-20 КУпАП вбачається, що протокол про військове адміністративне правопорушення А0284 №00019 від 17.03.2023 року складений старшим оперативної групи військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 .

Відповідно до Витягу з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 з адміністративно-господарської діяльності №211 від 15.02.2022 року з метою належної організації охорони та оборони об`єктів військової частини, зброї та боєприпасів, а також для підтримання статутного внутрішнього порядку, належного контролю за особовим складом, який залишився в пункті постійної дислокації у м.Львові, на період виконання особовим складом військової частини завдань у складі угрупування військ надано право старшому оперативної групи складати протоколи про військові адміністративні правопорушення стосовно військовослужбовців оперативної групи.

Згідно зі змістом вищевказаного Витягу з Наказу №211 від 15.02.2022 року, у такому зазначаються додатки - "Список особового складу оперативної групи військової частини НОМЕР_1 - на 6 аркушах.

Разом з тим, з матеріалів даної адміністративної справи вбачається, що список особового складу оперативної групи військової частини до таких не долучено, відтак суд позбавлений можливості пересвідчитись, чи входить ОСОБА_1 до особового складу оперативної групи військової частини та відповідно чи був ОСОБА_2 уповноважений на складання протоколу А0284 №00019 від 17.03.2023 року про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

За наведених обставин, суд не вбачає достатніх підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення не доведене сукупністю належних, допустимих та водночас несуперечливих доказів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння під час дії воєнного стану та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, матеріали справи не містять.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положення, які б чітко визначали поняття належності, допустимості та достовірності доказів, а з іншого боку - поняття недопустимості доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Однак, при розгляді вказаної справи суд додержується та застосовує правила судочинства про те, що «Усі неузгодженості в законі вирішуються на користь особи, діяння якої підлягає кваліфікації».

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, закріпленій в ст.62 Конституції України - презумпції невинуватості.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року, сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширша, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом не встановлено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а враховуючи, що тільки за наявності такого особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, то, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Постанова може бути оскарженапротягом десяти днів з днявинесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 12.06.2023 року.

Суддя Ю.С.Марків