Провадження № 33/4823/960/23
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Костюка О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Костюка О.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 03 липня 2023 року о 18 год 38 хв, по вул. Пухова, 133, в м. Чернігові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом DACIA LOGAN, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога КНП ЧОПНЛ, результат - алкогольне сп`яніння, висновок №493 від 03.07.2023, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Костюк О.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу даного адміністративного правопорушення. Посилається на те, що судом безпідставно не взято до уваги показання ОСОБА_1 про його невинуватість, який пояснював, що не вживав алкогольних напоїв та не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Так само проігнорував показання свідка ОСОБА_3 , яка також вказувала, що він не вживав спиртного. Крім того, в резолютивній частині постанови суд, не визнавши ОСОБА_1 винуватим, безпідставно наклав стягнення. Посилається на те, що автомобіль працівниками поліції було зупинено безпідставно, оскільки ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху та не перебував у стані алкогольного сп`яніння, не мав ознак такого і не зобов`язаний був виконувати незаконні вимоги поліцейського щодо проходження відповідного огляду. Вказує, що ОСОБА_1 не були роз`яснені права та обов`язки. Зазначає, що місцевий суд не врахував, що огляд водія було проведено з порушенням, а тому висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП та п.22 Інструкції затвердженої наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, вважається недійсним та з урахуванням положень ст.251 КУпАП не може бути доказом по даній справі, та безпідставно послався на нього в обґрунтування прийнятого рішення. Звернув увагу, що результат застосування пристрою становив 1,18 проміле, а при повторному тестуванні такий показник змінився на позначку більш ніж 0,12 в сторону зменшення, отже різка відмінність в показниках протягом короткого часу поставила під сумнів правильність роботи спеціального приладу. Апелянт, посилаючись на ст.62 Конституції України, наголошує, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши доводи скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №267944 від 03.07.2023, ОСОБА_1 , 03 липня 2023 року о 18:38 год., в м. Чернігові, по вул. Пухова, буд. 133, керував транспортним засобом DACIA LOGAN, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога КНП ЧОПНЛ, результат - алкогольне сп`яніння, висновок №493 від 03.07.2023, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.5).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №493 від 03.07.2023, ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.7).

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції; підставою зупинки надходження повідомлення щодо неправомірної поведінки чоловіка по відношенню до жінки у «Берізках», і водій та пасажир підтвердили, що були у тому місці. Під час спілкування з водієм у поліцейських виникла підозра про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку; останній погодився пройти огляд у медичному закладі. ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу, де при першому продуванні результат -1,18 проміле, через 20 хвилин при повторному продуванні показник зменшився до 1,06 проміле; лікарем було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, в медичному закладі, лікар-нарколог провів візуальний огляд ОСОБА_1 . При цьому, лікар-нарколог пояснив, що сумнівів про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння немає, а тому відсутня необхідність у проведенні лабораторного дослідження. Після цього поліцейський роз`яснив водію права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, і склав протокол про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Твердження апелянта про неналежно проведений огляд на стан сп`яніння є безпідставними, оскільки такий проведений у спосіб та у порядок, визначений ст.266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, в медичній установі, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.

Під час проходженням вказаного огляду, черговим лікарем-наркологом були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у змазаності мови, запах алкоголю з порожнини рота , що було зафіксовано в акті медичного огляду, який став підставою для складання в подальшому висновку щодо результатів медичного огляду №493 у відповідності до п. 16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння.

Зазначене спростовує твердження апелянта щодо відсутності візуальних ознак сп`яніння у водія.

Крім того, згідно акту медичного огляду № 493 від 03.07.2023 з якого вбачається, що водій точні рухи виконує не чітко, мається різкий запах алкоголю з порожнини рота.

При цьому, лікарем в акті зазначено, що обстеження на алкотестері Драгер 5820 відбувалося вперше о 19:05 год., результат 1,18 проміле, та повторно о 19:25 год., результат 1,06 проміле, що в обох випадках перевищує допустиму норму 0,20%.

Сукупність клінічних ознак, виявлених у ОСОБА_1 , результат продуття приладу Alcоtеst DRAGЕR 5820, було достатньо для лікаря ОСОБА_4 для встановлення факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, станом на момент проведення огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційного суду відсутні підстави вважати вказаний акт, як і виданий на його підставі висновок щодо результатів медичного огляду неналежними доказами, оскільки останні складені уповноваженою особою лікарем-наркологом, в присутності працівника поліції та у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного сп`яніння.

По справі не вбачається підстав ставити під сумнів результати проведеного лікарем-наркологом огляду на стан сп`яніння, враховуючи, що такий огляд відбувався не лише за допомогою спеціального технічного приладу, а і шляхом встановлення зовнішнього огляду, аналізу поведінки водія, здатності його рухової сфери.

Таким чином, стан алкогольного сп`яніння водія було встановлено у передбаченому законом порядку.

Посилання апелянта щодо необхідності проведення лабораторного дослідження біологічного матеріалу є безпідставними, так як перевірка водія на стан алкогольного сп`яніння не передбачає обов`язкового лабораторного дослідження.

Доводи апелянта про не роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав, є непереконливими та спростовуються відеозаписом та протоколом про адміністративне правопорушення, в якому міститься відмітка про те, що останньому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Твердженням захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 вже було надано місцевим судом відповідної належної оцінки, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та в повному обсязі спростовуються відеозаписом.

Відтак, доводи сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Костюка О.П. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний