КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 755/13039/23

номер провадження: 33/824/4860/2023

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шутого Дмитра Сергійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шутого Дмитра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26 вересня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, адвокат Шутий Д.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26 вересня 2023 року, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 доадміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на неправильне застосуванням суддею норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм положень Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право їм здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Захисник вказує, що судом не враховано той факт, що у працівників поліції виникли питання щодо перебування водія в стані наркотичного сп`яніння лише після того, як вони знайшли в автомобілі ОСОБА_1 ніж, а ознак наркотичного сп`яніння у останнього, про які вказано в протоколі, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, бліде обличчя, виражене тремтіння пальців рук, не фіксувалось взагалі.

Зазначає, що суддя не дав оцінці тій обставині, що водій ОСОБА_1 першочергово неодноразово повторював, що погоджується поїхати в медичний заклад, однак увага працівників поліції була переключена на інших осіб. Наголошує, що вранці наступного дня, ОСОБА_1 здав в медичному закладі аналізи, які не підтвердили у його організмі наявність вмісту наркотичних речовин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шутого Д.С., які підтримали доводи апеляційної скарги й просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а й тієї особи, яка керує транспортним засобом, але відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з його відмовою від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів та є правильним.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, які містять:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 531904 від 13 серпня 2023 року, згідно з яким встановлено, що ОСОБА_1 13 серпня 2023 року о 00 год 03 хв. у місті Києві по вул. Р. Окіпної, 6, керував транспортним засобом «Ауді», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, бліде обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР (а.с.1);

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції від 13 серпня 2023 року (а.с.2);

розписка ОСОБА_1 від 13 серпня 2023 року, згідно з якою він підтверджує про факт відсторонення його від керування транспортним засобом «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.3);

відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського.

У рішеннях ЄСПЛ «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, ЄСПЛ неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Апеляційний суд враховує, що вказані вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформленням поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Також протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №531904 від 13 серпня 2023 року підписаний працівником поліції, який його склав, та ОСОБА_1 . Працівником поліції були роз`яснені ОСОБА_1 права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, про що ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом у вказаному протоколі та зазначив, що відмовився проходити огляд на стан сп`яніння у зв`язку з пізнім часом.

Обставини щодо роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та наслідки його відмови від проходження відмови огляду на стан сп`яніння, також підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції під час складання протоколу не роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст.63 Конституцією України, ст.628 КУпАП та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, є необґрунтованими.

З переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що 13 серпня 2023 року о 00 год 35 хв. у місті Києві вул. Р. Окіпної, 6, працівники патрульної поліції наздогнали та зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у якого працівниками поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, бліде обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Тому працівниками поліції пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» в місті Києві по вул. Петра Запорожця, 20, на що він після довгого часу розмови з працівниками поліції відмовився.

Вказаний вище відеозапис, є передбаченим ст.251 КУпАП належним засобом доказуванню, який був оцінений судом у сукупності й логічному взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами та є достатнім для висновку у поза розумний сумнів, що 13 серпня 2023 року о 00 год 35 хв. у місті Києві по вул. Р.Окіпної, 6, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння й від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.

Таким чином, висновок судді першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є правильним і таким, що ґрунтується на матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що у справі відсутні докази правомірності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не приймаються апеляційним судом до уваги з таких підстав.

Як зазначалось вище, з переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники патрульної поліції наздогнали та зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 під час комендантської години за порушення ПДР та встановили його особу шляхом перевірки документів.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що обставини законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у випадку незгоди з діями працівників поліції щодо законності зупинки, ОСОБА_1 не позбавлений права оскаржити їх дії у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції у ОСОБА_1 не було виявлено ознак наркотичного сп`яніння, про які вказано в протоколі, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, бліде обличчя, виражене тремтіння пальців рук, не заслуговують на увагу з таких підстав.

Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Саме ці дискреційні повноваження поліцейського дають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння і не визначають часових рамок для виявлення таких ознак.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з тих підстав, що на наступний день о 06 год 45 хв. ОСОБА_1 у Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» здав аналізи, які не підтвердили у його організмі наявність вмісту наркотичних речовин, відхиляються апеляційним судом, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності не дають підстав для сумніву щодо доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а тому висновок судді першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є правильним і таким, що ґрунтується на матеріалах справи.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції прийняте законне і обґрунтоване судове рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний суддею першої інстанції ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. Крім того, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26 вересня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Шутого Д.С. підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуадвоката Шутого Дмитра Сергійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов