ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7358/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С, при секретарі Іващенко Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надані Управлінням Патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

08.10.2023 о 23 год. 55 хв. водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Suzuki New SX4», д.н.з. НОМЕР_1 по просп. Миколи Бажана, 1 Г у місті Києві з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилась, що зафіксовано технічними засобами відеозапису - нагрудною камерою співробітників Національної поліції, які у зв`язку з цим оформили протокол про адміністративне правопорушення. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правила дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винуватість у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала. Категорично заперечувала факт керування транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин. Надала письмові пояснення, в яких вказала, що 07.10.2023 вона на власному автомобілі «Suzuki New SX4», д.н.з. НОМЕР_1 виїхала з м. Кременчук, Полтавської області до місця проживання: селище Глеваха, Фастівського району, Київської області. Шлях пролягав через місто Київ, де вона вирішила завітати до подруги, яка мешкає в районі ЖК "Зарічний". Після зустрічі з подругою, зрозумівши, що втомилась та не може самостійно продовжувати керувати транспортним засобом, за порадою подруги вирішила скористатись послугами «Драйвер». За викликом прибув раніше не знайомий їй чоловік, який погодився відвести її до місця проживання на її ж автомобілі за грошову винагороду. Під час руху, як зазначила ОСОБА_1 , вона перебувала на передньому пасажирському сидінні автомобіля. Враховуючи, що водій не знав дороги, вони виїхали на міст «Південний». Автомобіль був зупинений працівниками поліції на мосту "Південний", після чого вона разом із водієм вийшли з автомобіля. Водій залишився чекати біля транспортного засобу, а вона підійшла до працівника поліції. В подальшому, працівник поліції запитав, чи має вона пропуск, який дозволяє рухатися мостом «Південний». Вона повідомила працівникам поліції, що пропуску немає, поспішає додому, оскільки за 5 хвилин розпочнеться комендантська година. Натомість, працівник поліції повідомив, що виявив у неї ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці події або у закладі охорони здоров`я. Вона відмовилася від проходження огляду, мотивуючу відмову тим, що не керувала транспортним засобом, а перебувала в ньому виключно як пасажир. Додатково зазначила, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, водія,який перебував за кермом її автомобіля на місці зупинки вже не було. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнала.

Захисник Соколовський В.Л. просив закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування своєї позиції захисник зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у визначені в протоколі день, час та місці, а тому остання не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказав, що відеозапис фіксації правопорушення не відповідає положенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого Наказом МВС України № 1023 від 18.12.2018, оскільки відеозапис не вівся безперервно. Щодо пояснень наданих ОСОБА_2 (військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 ), то його зміст не узгоджується з іншими матеріалами справи, оскільки датою відібрання пояснення є 07.10.2023, пояснення були відібрані інспектором роти № 1 батальйону № 3 полку № 2УПП в м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Голотою С.І. Разом з тим на відеозаписі не зафіксований факт відібрання пояснення у ОСОБА_2 , а також не зафіксована його участь у складенні матеріалів. Дана обставина ставить під сумнів, що таке пояснення відбиралося взагалі до моменту початку складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки початком складання протоколу є час визначений на відеозаписі 01:12:10 08.10.2023.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 07.10.2023 о 23.00 год. вечора йому на мобільний телефон зателефонувала жінка та запитала, чи зможе він у якості «Драйвера» відвезти її подругу додому. Він погодився, оскільки пропозиція була доправити автомобіль з пасажиром до місця, яке розташоване неподалік його будинку. До ЖК "Зарічний" він доїхав на власному автомобілі, залишивши його біля станції метро "Славутич". О 23 год. 15 хв. він зустрівся із ОСОБА_1 , яка на перший погляд була втомлена та знервована, ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 він не помітив. Він сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_1 на переднє пасажирське сидіння, після чого вони почали рух. ОСОБА_1 на власному телефоні ввімкнула навігатор, але під час руху він відключився, оскільки на її номер телефону надходило багато дзвінків. Свідок пояснив, що без застосунку навігатора, він погано орієнтується у м. Києві, тому під час руху здійснив кілька поворотів та помилково виїхав на міст "Південний". На мосту автомобіль під його керуванням було зупинено працівниками поліції. На запитання суду повідомив, що погодився бути водієм безкоштовно, під час зупинки працівники поліції вимагали документи, що дають право на керування транспортним засобом лише від ОСОБА_1 , а у нього, як у водія автомобіля, документи не запитували. Оскільки до комендантської години залишилось мало часу, він вимкнув двигун автомобіля, вийшов із машини, передав ключі від транспортного засобу ОСОБА_1 та покинув місце події.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника адвоката Соколовського В.Л., свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд приходить до наступного.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (ПДР України) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З даних протоколу про адміністративне правопорушення від 08.10.2023 серії ААД № 521631 встановлено, що 07.10.2023 о 23 год. 55 хв. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Suzuki New SX4», н.з. НОМЕР_1 по просп. Бажана Миколи у м. Києві. Після зупинки транспортного засобу «Suzuki New SX4», н.з. НОМЕР_1 у водія ОСОБА_1 працівником поліції були виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння, як: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась. Факт відмови був зафіксований за допомогою спеціальних технічних приладів - на нагрудну камеру поліцейського.

Даний відеозапис було досліджено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не заперечувала, що обставини та події, що містяться на записі, відбувалися за її участі.

Так, з дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського судом встановлено, що працівник поліції, після зупинки транспортного засобу «Suzuki New SX4», н.з. НОМЕР_1 повідомляє ОСОБА_1 про наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння та пропонує їй пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовляється. В середині транспортного засобу «Suzuki New SX4», н.з. НОМЕР_1 та поруч із ним, на відеозаписі не зафіксовано жодних осіб, крім працівників поліції, військового та особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Також в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово сама повідомляє про факт керування нею автомобілем, показує як вона рухалася і надає пояснення, що такий маршрут їй проклав навігатор у смартфоні, а тому вона помилково скерувала свій транспортний засіб в сторону мосту "Південного". Просить її пропустити проїхати через міст, посилаючись на комендантську годину та пропонує домовитися, на що працівник поліції не погоджується. При цьому ОСОБА_1 жодного разу не зазначає, що вона під час руху перебувала на передньому пасажирському сидінні автомобіля та, що автомобілем керувала інша особа тощо. На відеозаписі працівник поліції звертається до ОСОБА_1 як до водія і вона не заперечує вказаний факт.

Суд вважає, що дані відеозапису, зокрема зміст розмови між поліцейськими та ОСОБА_1 , під час якої остання визнала факт керування транспортним засобом протягом певного часу до зупинки працівниками поліції, є такими, які у своїй сукупності доводять, що 08.10.2023 о 23 год 55 хв ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Suzuki New SX4», н.з. НОМЕР_1 по просп. Бажана Миколи, 1 Г у м. Києві.

Вказане узгоджується і з письмовими поясненнями військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який ніс службу на блок посту міст «Південний» та вказав, що для перевірки документів був зупинений автомобіль «Suzuki New SX4», н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянки ОСОБА_1 , при спілкуванні з якою було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода) про що він повідомив працівників поліції з якими разом ніс службу на блок посту.

Посилання захисника, що письмові пояснення ОСОБА_2 , не можуть бути допустимими доказами, суд відхиляє, оскільки ці пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими судом доказами в справі.

Зокрема, вказані вище письмові пояснення не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно доповнюють останні у їх сукупності.

Показання свідка ОСОБА_4 про те, що він керував транспортним засобом «Suzuki New SX4», н.з. НОМЕР_1 спростовуються даними відеозапису, який досліджено під час розгляду справи. Крім того, покази свідка не узгоджуються із письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яка вказувала, що «Драйвер» погодився доставити автомобіль до місця її проживання за плату, а свідок вказав, що послуга була безкоштовною.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона не керувала транспортним засобом у визначені в протоколі день, час та місці сприймаються судом, як спосіб захисту.

Доводи, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, зокрема, з приводу допущених поліцейськими порушень при оформленні протоколу, таких як відсутність безперервного відеозапису з моменту зупинки транспортного засобу, відібрання пояснень у військовослужбовця ОСОБА_2 до початку розгляду справи, суд відхиляє як такі, що не спростовують висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інші доводів, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, стороною захисту не наведено.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши заперечення захисника та ОСОБА_1 , наявні докази у сукупності з відеозаписами з нагрудної камери патрульного поліцейського, суд не встановив передумов для констатації істотних порушення процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 за обставин, встановлених у протоколі, підтверджена в повному обсязі.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

Суддя Ю.С.Мицик