П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення складеного головним державним інспектором ГУДПС у Київській області, Чепін Олександром Євгеновичем, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює головним бухгалтером, проживає за адресою: АДРЕСА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року, до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за підсудністю надіслано матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Київській області Державної податкової служби України, відносно ОСОБА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №677/10-36-07-08 від 19.04.2023 року, ОСОБА_1 11.04.2023 року о 18 год. 09 хв. за адресою: АДРЕСА_2 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », порушила порядок проведення розрахунків, а саме: проводила розрахункові операції через РРО, без зазначення коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, чим порушила п. 11 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР, тобто вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, інформація щодо розгляду справи міститься на сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, повістка у вигляді sms повідомлення була надіслана немобільний телефон ОСОБА_1 . Вказане свідчить про те, що судом вжиті всі можливі заходи щодо її сповіщення про дату та час розгляду справи.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення за ст. 155-1 КУпАП не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справ приходжу до наступного висновку:

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно положень ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення згідно ст.256 КУпАП зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що він вказаним вище вимогам не відповідає.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, при проведенні фактичної перевірки УДП «Укрінтеравтосервіс» виявлено, що посадова особа ОСОБА_1 , головний бухгалтер, вчинила правопорушення, а саме: 11.04.2023 року о 18 год. 09 хв. за адресою: АДРЕСА_2 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », порушила порядок проведення розрахунків, а саме: проводила розрахункові операції через РРО, без зазначення коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, чим порушила п. 11 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР, тобто вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

З аналізу сукупності наявних у справі документів, поданих суду ГУДПС у Київській області, вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення №677/10-36-07-08 від 19.04.2023 року складений відносно ОСОБА_1 по факту саме вищезазначених порушень.

За змістом норми ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг - тягне за собою накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому слід вказати і на те, що диспозиція ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Вищевказана норма є бланкетною та містить відсилку на положення ЗУ «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 3 ЗУ «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Відповідно до п. 11 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Об`єктом правопорушень, передбачених коментованою статтею, є суспільні відносини у сфері здійснення розрахункових операцій. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: - порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг; - порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Суб`єктами правопорушень, передбачених ч. 1 коментованої статті можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №677/10-36-07-08 від 19.04.2023 року та приєднаних до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 є головний бухгалтер УДП «Укрінтеравтосервіс».

При цьому, однією з підстав складання протоколу про адміністративне правопорушення №677/10-36-07-08 від 19.04.2023 року є порушення порядку проведення розрахунків, а саме: проводення розрахункової операції через РРО, без зазначення коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів. Об`єктивно, що суб`єктом даного правопорушення може бути лише особа, яка здійснює розрахунки. При цьому, ані протокол, ані приєднані до нього матеріали, не містять жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 11.04.2023 року о 18год. 09 хв. за адресою: АДРЕСА_2 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » безпосередньо здійснювала розрахункові операції щодо реалізації підакцизних товарів.

Зі змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не надається за можливе встановити суті інкримінованого діяння ОСОБА_1 . У протоколі вказано лише на те, що особа порушила порядок проведення розрахунків, а саме: проводила розрахункові операції через РРО, без зазначення коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, чим порушила п. 11 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР, проте вид товару, послуги не вказано в протоколі. Натомість лише констатовано, що це був підакцизний товар.

Вказане позбавляє суд можливості, встановити належність товару, за який було проведено розрахункову операцію, до переліку товарів та послуг, до яких застосовуються санкції, які передбачені за порушення ЗУ «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» під час дії воєнного стану.

Крім того, до матеріалів справи додано копію Акту фактичної перевірки від 19.04.2023 року, вказаного підприємства, разом із тим, через вкрай низьку якість вказаного доказу, повністю встановити його зміст не надається за можливе.

Також в матеріалах, приєднаних до протоколу, відсутній додаток до акту (довідки) фактичної перевірки, в якому відображена інформація щодо відповіді на письмовий запит перевіряючи на трьох аркушах.

Так, в Постановах Великої Палати Верховного Суд від 20 листопада 2018 року у справі № 9901/633/18, від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18, від 20 березня 2019 року по справі № 810/5854/14, зазначено, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

Слід вказати і на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 , при цьому вказано на те, що вона є головним бухгалтером УДП «Укрінтеравтосервіс» .

Водночас, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 , на момент вчинення адміністративного правопорушення була головним бухгалтером вказаного суб`єкта господарювання, що перебувала у трудових відносинах із відповідним суб`єктом господарювання, що на неї покладено обов`язки дотримання вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині продажу підакцизних товарів, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом і не являється безперечним доказом вини правопорушника.

До матеріалів справи додано виключно наказ від 10.01.2022 року про те, що ОСОБА_1 призначено на посаду виконуючого обов`язки головного бухгалтера. Відомостей про те, що така особа на момент вчинення адміністративного правопорушення була головним бухгалтером вказаного суб`єкта господарювання, що перебувала у трудових відносинах із відповідним суб`єктом господарювання, що на неї покладено обов`язки дотримання вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині продажу підакцизних товарів до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному органу, що порушив провадження в адміністративній справі, на дооформлення.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. п. 11, 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення" № 11 від 17.10.2014 року, суди не повинні ігнорувати факти недотримання встановлених КУпАП вимог, що призвели до порушення строків накладення адміністративного стягнення. Ураховуючи, що КУпАП не передбачено можливості винесення будь-якого процесуального документа за такі дії, судам слід реагувати, надсилаючи листи відповідним організаціям і посадовим особам, які можуть звернути увагу на зазначені факти. Норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог КУпАП вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення та приєднаних до нього матеріалах вищезазначених відомостей перешкоджає можливості повно та об`єктивно з`ясувати всі фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановити чи є ОСОБА_1 , суб`єктом правопорушення, по факту якого складений протокол, та вирішити питання щодо наявності чи відсутності в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, тоді як у суду відсутні повноваження самостійно збирати докази, суд приходить до висновку про те, що матеріал про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає поверненню на доопрацювання.

Також, суд немає реальної можливості дати оцінку неналежно та неповно зібраним доказам щодо обставин справи, які є істотними для вирішення адміністративних матеріалів.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Крім того, відповідно до ч.1 тс. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Місцем вчинення вказаного правопорушення вказується АДРЕСА_2 кафе «Закарпатські страви».

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 11.06.2004 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП», у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч.2 ст.276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Враховуючи те, що вищенаведені недоліки, допущені при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 , за ч.1 ст.155-1 КУпАП, слід направити до ГУДПС у Київській області - для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 278, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює головним бухгалтером, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, направити до ГУДПС у Київській області, для дооформлення з питань, зазначених в мотивувальній частині даної постанови.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року в справі №2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош