Справа № 740/4109/22 Головуючий у 1 інстанції Гагаріна Т. О.
Провадження № 33/4823/204/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року місто Чернігів

Суддя Чернігівського апеляційного суду розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ніжинського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з нього на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.10.2022 о 22 год. 50 хв. в м. Ніжин на площі Франка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем БМВ д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, освідування проводилося в лікарні , висновок лікаря - алкогольне сп`яніння, чим порушив п.2.9 "а" ПДР.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування ним автомобілем, на відеозаписі працівників поліції відсутня фіксація факту керування ним транспортним засобом чи факту його зупинки під час руху. Також відсутні пояснення свідків, що можуть підтвердити факт його керування автомобілем. Крім цього направлення його на стан сп`яніння, що мається в матеріалах справи, в його присутності не складалося, крім цього заповнено з порушенням, оскільки в графі «у результаті огляду, проведеного поліцейським виявлені ознаки сп`яніння» не вказано ознаки сп`яніння, які були у нього. В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано пункт Правил дорожнього руху України, що унеможливлює визначити який нормативно правовий акт ним порушено.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином. В котре подав заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі та виїхав за кордон у відрядження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вже чотири рази подавав заяву про перенесення розгляду справи, які були задоволені апеляційним судом. Однак перебування на військовій службі, не перешкоджає розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Також судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Ніжинської обласної психоневрологічної лікарні» №55 від 28.10.2022 р., яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Будь-яких заперечень щодо результатів освідування останній не висловив.

Відеозаписами, наданими поліцейськими, встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, після зупинки транспортного засобу на блокпосту під його керуванням, ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні. Крім того, з відеозапису вбачається, що зауважень на дії працівників поліції та лікаря він не мав, підтвердив, що вживав спиртні напої. Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, працівниками поліції був дотриманий.

Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. Також формулювання суті правопорушення, яке вказано в протоколі, відповідає диспозиції інкримінованої статті, тому твердження апелянта про протилежне не заслуговують на увагу.

Твердження апелянта про неналежно проведений огляду на стан виявлення сп`яніння є безпідставними, оскільки такий проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, в медичній установі, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що апелянту роз`яснено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тому працівниками поліції дотримано вимоги закону щодо засвідчення факту керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутні пояснення свідків, що можуть підтвердити факт його керування автомобілем, також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 проводився із застосуванням технічних засобів відеозапису.

Інші твердження апелянта, зокрема про те, що направлення його на стан сп`яніння, що мається в матеріалах справи, в його присутності не складалося, крім цього заповнено з порушенням, оскільки в ньому не вказано ознаки сп`яніння, які були у нього, висновків суду першої інстанції про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ніжинського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2023 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко