Справа № 570/5442/23
Номер провадження 3/570/3012/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Коробов С.О., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Штогрін В.С., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно допротоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 952193 від 03 жовтня 2023 року ОСОБА_1 28 вересня 2023 року в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_2 психологічного та економічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, обзивав, погрожував фізичною розправою та забороняв влаштовуватися на роботу, чим завдав моральної та психічної шкоди потерпілій.

В судовому засіданні захисник повідомила суду, що її підзахисний свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнає. Вказала, що дані, зазначені у протоколі, не відповідають обставинам справи та документам, що до нього долучені, є неточними, не конкретизованими, а такими, що ставлять під сумнів наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, вони не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення захисника, суд приходить до наступних висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає підтвердження саме факту вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

До матеріалів справи не долучено жодного доказу, крім пояснень потерпілої, яка є зацікавленою особою, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 будь-яких протиправних дій фізичного чи психологічного характеру.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 952193 від 03.10.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 саме 28.09.2023 року кричав, нецензурно висловлювався, обзивав свою дружину ОСОБА_2 . Однак, в даному випадку захисник вказує, що ОСОБА_1 22 серпня 2023 року був в ургентному порядку госпіталізований до Ендокринолічного центру КП «РОСДРЗН» РОР в стані кетоацидозу (Кетоацидоз - гостре ускладнення цукрового діабету, переважно 1-го типу, причиною якого можуть бути абсолютна або відносна нестача інсуліну внаслідок несвоєчасної діагностики цукрового діабету або недостатнього чи нерегулярного введення інсуліну. Причиною можуть також бути гострі та хронічні інфекції, травми).

До матеріалів справи додано документи, які вказують на те, що в ході проведення обстеження встановлено діагноз - цукровий діабет, тип 2, важка фома, потребує інсулінотерапії, стан субкомпенсації. ХХН 2-3 ст. Діабетична нефропатія, сечовий с-м. ХНН 0. Дисметаболічна КМП. СНІ ст. Діабетичний гепатоз. Діабетична дистальна полінейропатія, сенсомоторна форма, явна стадія. Непроліферативна діабетична ретонопатія обох очей. Діабетичний макулярний набряк обох очей. На стаціонарному лікуванні Студенний 1.1, перебував до 31 серпня 2023 року. Після завершення стаціонарного лікування йому було призначено постійне амбулаторне лікування, внаслідок значного погіршення гостроти зору, він не має можливості керувати транспортними засобами, в перші тижні не міг самостійно пересуватися у просторі та відтак досить сумнівним є твердження, що він міг виганяти дружину із дому та вчиняти відносно неї психологічне насильство.

За поясненням захисника ОСОБА_1 - адвоката Штогрін В.С., жодних дій, які б можна було охарактеризувати як «вчинення домашнього насильства в сім`ї» психологічного чи фізичного характеру відносно ОСОБА_2 не вчиняв. Навпаки, постійні провокації конфліктів з боку ОСОБА_2 , її небажання доглядати за хворим чоловіком, небажання розуміти, що хворий чоловік не може надавати їй стільки ж коштів, як і до хвороби, не можна розцінювати як домашнє насильство в сім`ї.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено 03.10.2023 року по заяві потерпілої. До правоохоронних органів саме 28.09.2023 року ОСОБА_2 не зверталась. Більше того, її заява написана 29.09.2023 року, а протокол складено майже через тиждень після описаної події. Із ОСОБА_1 ніхто із правоохоронних органів не спілкувався, про наявність справи про притягнення до адміністративної відповідальності він дізнався із офіційного сайту суду, розміщеного на порталі судової влади.

У відповідності до правової позиції Великої Палати Верховного Суду по справі №638/3490/18 від 19.06.2019 р., сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом по справі, а має досліджуватися в сукупності з іншими доказами. Без аналізу матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не є самостійним доказом по справі, а має досліджуватися в сукупності з іншими доказами. Більше того, фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам, які підтверджуються матеріалам справи, а тому наведений протокол не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, 280 КУпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Коробов С.О.