Провадження № 3/127/4600/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , військовий квиток сер. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2023 року офіцером відділення організації охорони патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_2 складено протокол №ОДВ/95 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . Відповідно до цього протоколу 07 червня 2023 року близько 09:30 год заступником командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) було виявлено військовослужбовця старшого солдата ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, після чого було повідомлено посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 . Надалі з метою визначення стану сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 було направлено до закладу охорони здоров`я. Згідно висновку медичного огляду КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» від 07 червня 2023 року № 1521, складеного о 10:05 год, у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння легкого ступеня (алкотест 6820 0,62%, алкотест 6820 0,62%).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до чинного законодавства. В матеріалах справи міститься його заява від 07 червня 2023 року, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність, вину визнає.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за даним видом правопорушення, не є обов`язковою та розгляд справи може бути буди здійснений у її відсутність на підставі наявних в адміністративних матеріалах доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і повинен нести відповідальність, встановлену Законом.

Диспозицією ч.1 ст. 172-20 КУпАП визначено наступні склади адміністративного правопорушення: 1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів; 2) поява військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 3) виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 4) відмова військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Тобто, вчинення особою хоча б одного з діянь, зазначених в ч. 1 або 2 ст. 172-20 КУпАП за характером суб`єктного складу являється грубим порушенням та, зокрема за умови запровадження в країні особливого періоду становить підвищену суспільну небезпеку, у зв`язку з чим тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену частиною 3 вказаної статті.

Відповідно до ч. 3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців. Кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю), згідно положень ст. 241 цього Статуту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період в Україні настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Так, відповідно до Указу Президента України №303/2014від 17 березня 2014року «Про часткову мобілізацію» затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час, оскільки рішення про демобілізацію, затвердженого Верховною Радою України (ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») не приймалось. Щодо факту запровадження особливого періоду в Україні з 18 березня 2014 року наголосив Верховний суд України у постанові від 30.05.2018 у справі №521/12726/16-ц.

Крім того, згідно Закону України №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні з 05.30 год 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Як слідує з матеріалів справи, старший солдат ОСОБА_1 був прийнятий на військову службу в Збройних Силах України за контрактом з 27 березня 2013 року із зарахуванням в списки особового складу в/ч НОМЕР_4 Збройних Сил України з призначенням на посаду водія-електрика (наказ командира в/ч НОМЕР_4 Збройних Сил України від 27 березня 2013 року №61, згідно запису про проходження військової служби із військового квитка сер. НОМЕР_2 ). Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 05 грудня 2013 №142-ПМ солдата ОСОБА_1 призначено на посаду водія-електрика відділу повірки та регулювання електротехнічних і механічних приладів авіації військової частини НОМЕР_1 -ІІ. З 25 грудня 2013 року солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 Збройних Сил України з прийняттям справ за посадою та допущенням до виконання посадових обов`язків (витяг з наказу по стройовій частині №44 від 25 грудня 2013 року командира військової частини НОМЕР_1 ). У військовому квитку містяться також відомості про присвоєння солдату ОСОБА_1 звання «старший солдат» під час проходження ним військової служби.

Судом установлено, що в умовах воєнного стану (особливого періоду) старший солдат ОСОБА_1 , проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , 07 червня 2023 року близько 09:30 год. перебував на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується довідкою №1521 від 07 червня 2023 року, виданою КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» Вінницької обласної ради». Згідно висновку медичного огляду від 07 червня 2023 року складеного о 10:05 год. у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння легкого ступеню, рівень якого становить 0,62‰ та 0,62‰ (проміле).

За таких обставин дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №ОДВ/95 від 07 червня 2023 року, письмовими поясненнями старшого солдата ОСОБА_1 , викладеними ним в протоколі про адміністративне правопорушення, витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_1 по стройовій частині від 25.12.2013 №44 та копією військового квитка сер. НОМЕР_2 щодо проходження ОСОБА_1 військової служби, ксерокопією направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу №9/349 від 07 червня 2023 року, довідкою КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» від 07 червня 2023 року за №1521 щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, письмовою заявою ОСОБА_1 від 07 червня 2023 року з визнанням вини.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд враховує обставини та характер скоєного правопорушення, які відображені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, майновий стан та ступінь вини ОСОБА_1 . За наведеного, суд приходить до переконання в тому, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у виді штрафу.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 536,80 грн, сплата якого передбачена ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ч.3 ст. 172-20, ст. 283, 284, 287 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , старшого солдата військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3(три) місяці.

Суддя: