Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/1402/23

Номер провадження 3/511/765/23

"16" червня 2023 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Іванова О . В., розглянувши матеріали, які надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 від 30.11.2009 року,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

17.05.2023 року о 15 год. 35 хв. на польовій дорозі ст. Буцинівка Роздільнянського району, Одеської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2102 д/з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з, у встановленому законом порядку, за допомогою газоаналізатора «Drager 6810», результат огляду позитивний 2,05‰, під час огляду проводився відеозапис на нагрудну камеру Боді камеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення , клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього. Тому, суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та яка була належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, суд приходить до переконання, що в цілях не порушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення слід розглянути за відсутності ОСОБА_1 за наявними в справі про адміністративне правопорушення матеріалами.

Так, ч.1ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 322953 від 17.05.2023 року, згідно якого 17.05.2023 року о 15 год. 35 хв. на польовій дорозі ст. Буцинівка Роздільнянського району, Одеської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2102 д/з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з, у встановленому законом порядку, за допомогою газоаналізатора «Drager 6810», результат огляду позитивний 2,05‰, під час огляду проводився відеозапис на нагрудну камеру Боді камеру;

- результатом тестування на алкоголь №526, здійсненого приладом «Drager 6810», згідно якого у ОСОБА_1 виявлено 2,05‰ алкоголю;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду, який здійснювався за допомогою газоаналізатора «Drager 6810» - результат огляду позитивний 2,05‰, у ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в Роздільнянську ЦРЛ від 17.05.2023 р., згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, огляд в медичному закладі не проводився у зв`язку з відмовою водія ОСОБА_1 ;

- диском з відеозаписом відносно факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №091156 відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР, згідно якого водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях останнього міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення самим ОСОБА_1 зазначено, що він вживав алкогольні напої, після чого керував автомобілем, з порушенням згоден.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Згідно наявних матеріалів, ОСОБА_1 посвідчення водія отримував.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 від 30.11.2009 року, судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 гривень.

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: О. В. Іванова