Справа № 466/9687/23 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 33/811/1629/23 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката Фецяка Василя Ярославовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2023 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 536 грн 80 коп.

Згідно з постановою судді, 24 серпня 2023 року о 20 год. 40 хв. за адресою: смт. Брюховичі, вул. Сухомлинського, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia Tour», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», прилад ARSA-0306, тест №11, результат 0,55 проміле.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, адвокат Фецяк В.Я. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подав коротку апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2023 року та закрити провадження у справі за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскаржувану постанову апелянт вважає такою, що підлягає скасуванню, внаслідок неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування та недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи.

У короткій апеляційній скарзі адвокат зазначає, що станом на 6 листопада 2023 року копія постанови судом першої інстанції не скеровувалась та така відсутня в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

У судові засідання 29 листопада 2023 року та 4 грудня 2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Фецяк В.Я., будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення апеляційного розгляду, не з`явились, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.

З огляду на вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, з метою дотримання розумних строків розгляду, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників, що не з`явились.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги, ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними у справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №474344 від 24 серпня 2023 року (а.с. 1), згідно з яким 24 серпня 2023 року о 20 год. 40 хв. за адресою: смт. Брюховичі, вул. Сухомлинського, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia Tour», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», прилад ARSA-0306, тест №11, результат 0,55 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, та у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», по суті порушення зазначив, що «з порушенням не згідний». Крім цього, ОСОБА_1 було роз`яснено його процесуальні права, після чого останній підписав вказаний протокол про адміністративне правопорушення у відповідних графах.

Викладені у протоколі обставини також підтверджуються наявним у матеріалах справи відеозаписом, з якого слідує, що ОСОБА_1 погодився пройти та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Drager Alcotest». Відповідно до роздруківки приладу «Drager Alkotest 6820», прилад ARSA-0306, тест №11 (а.с. 2) за результатом проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду в освідуваної особи ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння, результат огляду - 0,55‰. Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Після проведення огляду ОСОБА_1 жодних намірів пройти огляд у медичному закладі не виявив. Попри те, що останній у протоколі вказав, що з порушенням не згідний, апеляційний суд вважає, що у працівників поліції не виникло обов`язку доставити ОСОБА_1 у медичний заклад з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція) огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі проводиться у двох випадках: 1) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу; 2) його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Таким чином, законодавцем закріплено обов`язок поліцейського запропонувати особі два можливі варіанти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння: на місці зупинки або в медичному закладі. Особа обирає один з запропонованих способів на власний розсуд. Не погодившись з результатами огляду, проведеного поліцейським, освідувана особа має заявити про це, після чого інспектор поліції доставляє її до найближчого медичного закладу.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та пройшов його, після проходження огляду незгоди з його результатами не висловив, про бажання пройти огляд у медичному закладі працівників поліції не повідомив, відтак у суду відсутні підстави не брати до уваги результати освідування ОСОБА_1 .

Не спростовують висновків судді суду першої інстанції і покликання апелянта на істотні порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки стороною захисту такі не наведено. Не було встановлено такі порушення і апеляційним судом.

Інші доводи апеляційної скарги не містять покликання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

На переконання апеляційного суду, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Фецяка Василя Ярославовича в його інтересах без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк