Справа № 308/5018/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
17.11.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., з участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про порушення митних правил, запроваджені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України, за апеляційною скаргою виконуючого обов`язки першого заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Я.Могильного на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.05.2023,
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 03.05.2023 ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, оголошено усне зауваження, а провадження по справі закрито.
В оскарженій постанові судді від 03.05.2023 йдеться про наступне.
Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор». До митного контролю гр. України ОСОБА_1 було подано закордонний паспорт НОМЕР_3 від 08.10.2018 року.
Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС України, внаслідок чого встановлено, що 16.02.2022 року через пункт пропуску «Чоп Захонь» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці, гр. України ОСОБА_1 в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» було ввезено легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», моделі «A150», номер кузова № НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_5 .
В своєму поясненні гр. України ОСОБА_1 повідомив, що 16.02.2022 року завіз легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», моделі «A150», номер кузова № НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_5 на митну територію України в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року». Вчасно не вивіз вказаний транспортний засіб у зв`язку з його поломкою та відсутністю коштів на проведення ремонту. По даному факту щодо поломки т/з гр. України ОСОБА_1 до митних органів не звертався.
Станом на 23.03.2023 року вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться.
Грошових коштів для забезпечення сплати штрафу на момент перетину кордону при собі не має.
Згідно з інформацією, отриманої з мережі Інтернет (сайт «mobile.de»), вартість аналогічного/подібного до вищезазначеного автомобіля становить 2490 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 23.03.2023 складає 98 171,74 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі «A150», номер кузова № НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_5 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 03.05.2023 ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.
В апеляційній скарзі в.о. першого заступника начальника Я.Могильний просить вказану постанову судді від 03.05.2023 скасувати. Прийняти нове рішення, яким визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та призначити стягнення згідно санкції статті.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 посилається на те, що підставою для закриття послужило те, що під час судового засідання гр. України ОСОБА_1 пояснив, що не вивіз вчасно вищезазначений транспортний засіб у зв`язку із тим, що після ввезення транспортного засобу він вийшов із ладу, відремонтувати він його не зміг оскільки доглядав за важкохворою на онкологію дружиною, яка невдовзі померла. Потім так само помер і його племінник після чого погіршилось і його здоров`я. Просив врахувати суд, що йому понад 70 років, він так само є важкохворий, що підтверджується постійними обстеженнями та довідками з стаціонару. Також, просив врахувати суд, що лікар зазначив щоб він утримався від керування транспортним засобом.
Апелянт вважає, що вказані обставини не можуть бути підставою для закриття провадження у справі про ПМП враховуючи наступне.
Згідно із ч.1 ст.380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митним органом з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
Відповідно до ч.1 ст.460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Апелянт вказує, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (пункт 5 розділу VIII Порядку).
Разом із заявою подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку.
З врахуванням вищенаведеного, дія обставин непереборної сили не підтверджена, будь яких доказів під час судового засідання ОСОБА_1 надано не було.
В судовому засіданні в апеляційному суді представник митниці Зубенко І.І. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. ОСОБА_1 заперечив проти апеляційної скарги через її безпідставність, оскаржуване рішення вважає законним та обґрунтованим.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.
Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з точним дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
За змістом ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Фактичні обставини порушення ОСОБА_1 митних правил та кваліфікація його дій за ч.6 ст.481 МК України учасниками судового провадження не оспорюються, а тому, відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційним судом не перевіряються. Висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України визнається таким, що ґрунтується на вимогах закону, матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказах, визнається належним чином вмотивованим.
Апеляційним суд констатує, що ОСОБА_1 звертався до Закарпатської митниці із заявою, яка зареєстрована 07.04.2023 року вх.№9313/12-29, у якій повідомляв, що не може вивезти транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», моделі «A150», номер кузова № НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_5 у встановлений митним органом термін зворотнього вивезення у зв`язку із смертю його дружини ОСОБА_3 , та племінника, та у зв`язку із стаціонарним лікуванням у закладі КНП Закарпатському протипухлинному центрі з 21.04.2022 року по 25.04.2022 року та з 07.11.2022 року по 08.11.2022 року з діагнозом новоутворення язика з підозрою на рак з амбулаторним лікуванням з 06.02.2023 -20.02.2023, з 21.02.2023 07.03.2023, з 08.03. 22.03.2023, та ремонт його автомобіля вищезазначеної марки. У зв`язку із наведеним просив продовжити попередньо встановлений термін тимчасового ввезення транспортного засобу до завершення періоду дії обставин непереборної сили та особистих обставин (а.с.32-33).
Листом Закарпатської митниці ДМС України за №7.7-08-3/17/29/2843 від 11.04.2023 року у відповідь на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що він не звертався до митного органу із письмовою заявою про продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу до завершення попередньо встановленого терміну тимчасового ввезення транспортного засобу та не надав будь-яких документальних підтверджень дії обставин непереборної сили. Вказано, що станом на день його звернення термін тимчасового ввезення транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», моделі «A150», із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_5 , VIN-код № НОМЕР_4 перевищено більш ніж на 30 діб (а.с.34-35).
Також апеляційним судом досліджено в судовому засіданні довідку №144/1 від 25.04.2022 року, виданої КНП «Ужгородський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», з якої слідує, що ОСОБА_1 з 18.04.2022 по 25.04.2022 року перебував на огляді у лікаря, йому було рекомендовано утриматися від керування транспортними засобами терміном до 24.01.2023 року (а.с.24).
Згідно довідок КНП «Ужгородський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» №1469/1 від 20.01.2023, №1580/1 від 31.03.2023, №1581/1 від 31.03.2023, №1582/1 від 31.03.2023 року ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з 16.01.2023 по 20.01.2023, з 06.02-20.02.2023 року, з 21.02.2023 по 07.03.2023 року; з 08.03-22.03.2023 року (а.с.20-23).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть, доданого ОСОБА_1 до матеріалів справи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19).
Апеляційним судом встановлено, що причиною перевищення ОСОБА_1 встановленого ст.380 МК України строку тимчасового звезення транспортного засобу особистого користування громадянами-нерезидентами більше ніж на тридцять діб була поломка автомобіля, який він не міг вчасно відремонтувати, оскільки доглядав за важкохворою на онкологію дружиною, яка невдовзі померла, він так само є важкохворий, що підтверджується постійними обстеженнями та довідками із стаціонару. Апеляційний суд вважає, що вчинене ОСОБА_1 діяння і містить у собі всі юридичні та суб`єктивні ознаки передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення, але внаслідок конкретних обставин не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення.
Апеляційним судом не встановлено даних про те, що дії ОСОБА_1 спричинили будь-якої шкоди суспільним та державним інтересам, правам, свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
Не встановлено апеляційним судом і даних про те, що ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності, в тому числі й за порушення митних правил. Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 вину в порушенні митних правил визнав, умислу на вчинення правопорушення не мав.
При обранні адміністративного стягнення суддя місцевого суду врахував ту обставину, що згідно вищевказаних довідок підтверджені обставини перебування ОСОБА_1 на лікуванні, йому не рекомендовано керування транспортним засобом, що не дало змогу вчасно вивезти за межі митної території України транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», моделі «A150», номер кузова № НОМЕР_4 , н.з. Угорщини НОМЕР_5 .
Суд першої інстанції взяв до уваги характер та ступінь вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини справи та дані про особу правопорушниці, дійшов вірного висновку про те, що суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, явно не відповідає характеру вчинених ОСОБА_1 діянь.
Також на переконання апеляційного суду суд першої інстанції обґрунтовано визнав порушення ОСОБА_1 митних правил малозначним та звільнив його на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності з оголошенням усного зауваження, а також відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП закрив провадження у справі.
З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ч.5 ст.529 МК України та ст.ст. 7,251,252,294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу в.о. першого начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Я. Могильного залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.05.2023 про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення та закриття провадження в справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош