П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2023 м. Бар Вінницької області

Суддя Барського районного суду Вінницької області Питель О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, не працює, про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

До Барського районного суду Вінницької області надійшло дві справи відносно ОСОБА_1 : № 125/1403/23 (провадження № 3/125/721/2023) за ч. 1 ст. 184 КУпАП та № 125/1404/23 (провадження № 3/125/722/2023) за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Вважаю за необхідне об`єднати дані справи в одне провадження під номером справи 125/1403/23, що відповідає положенням ст. 36 КУпАП.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 836625, складеного інспектором ЮП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Пономаренко В.Ю., 28.06.2023 близько 22:00 ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого сина, а саме: малолітній ОСОБА_2 , зламавши вхідний замок дверей квартири за адресою: АДРЕСА_2 , розмалював стіни білою фарбою, чим порушила ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 773527, складеного інспектором ЮП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Пономаренко В.Ю., 05.07.2023 ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого сина, а саме: малолітній ОСОБА_2 викрав з квартири за адресою: АДРЕСА_2 паспорт ОСОБА_3 та порізав його титульну сторінку, чим порушила ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення заперечила. Пояснила, що вона не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. З сином була проведена відповідна бесіда, та досягнуто порозуміння, більше подібне не повториться.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, з таких підстав.

За змістом ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, під час розгляду справ про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, зібраних у справі і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею251 КУпАП визначено поняття доказів. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які регламентуються законодавством. А суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належних умов життя, виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Отже, диспозиція частини першої статті 184 КУпАП є бланкетною та відсилає до певного законодавства, яке передбачає виконання обов`язків батьками.

Ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки з виховання виконуються неякісно та не у повному обсязі.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

У протоколах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не викладено об`єктивну сторону правопорушень, які, на думку поліцейського, були виявлені, не вказано які саме дії були вчинені ОСОБА_1 щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків чи у чому полягала її бездіяльність.

Крім того, стаття 184 КУпАП містить частину третю, згідно з якою відповідальність покладається на батьків у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

А також стаття 184 КУпАП містить частину четверту, згідно з якою відповідальність покладається на батьків у разі вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

У протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 836625 та ВАВ № 773527, складених стосовно ОСОБА_1 , інспектором ЮП СП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Пономаренко В.Ю., викладено склад адміністративного правопорушення, який не відповідає диспозиції частини першої статті 184 КУпАП.

У матеріалах справи також відсутні будь-які відомості, що дають підставу для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 8, ч. 1 ст. 184, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя