Справа № 569/325/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Діонісьєва Н.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП платник податків не зареєстрований, за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

встановив:

23 грудня 2022 року о 15 год. 49 хв. в м. Рівне, вул. Винниченка, 26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло. Водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння в мед закладі на що останній відмовився в присутності двох свідків та повторно вчинив правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП- керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно.

Крім того, 23 грудня 2022 року о 15 год. 49 хв. в м. Рівне, вул. Винниченка, 26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами на підставі постанови Рівненського районного суду Рівненської області №570/3003/22 від 12.10.2022, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин є можливим об`єднати адміністративні матеріали №569/325/23 та №569/370/23 в одне провадження та розглядати одночасно, присвоївши №569/325/23.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить його підпис у протоколі про адмінправопорушення (а.с.1). Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності порушника, оскільки згідно ст. 268 КУпАП, участь особи , яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130, 126 КУпАП не є обов`язковою, а також є дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис події, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає у повторному протягом року вчиненні будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, ознаками наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп"яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров"я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Судом встановлено, що 23.12.2022 о 15 год. 47 хв. ОСОБА_1 був направлений поліцейським до РОЦПЗН на виявлення стану наркотичного сп"яніння. Від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп"яніння відмовився, що підтверджується технічним записом з нагрудної камери поліцейського та поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які у своїх поясненнях підтвердити факт відмови ОСОБА_1 від проходженням огляду на визнання стану сп`яніння.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в повторному протягом року керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме повторне керування транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння повністю підтверджено зібраними по справі доказами, зокрема даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №382251, направленням на визначення стану сп`яніння, результатом тесту від 23.12.2022, а також відеозаписом події з нагрудної камери поліцейського №470039, №450584.

Крім того, досліджені матеріали та вищенаведені докази в їх сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», п. 2.1А ПДР України та наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Підстав сумніватись у достовірності та істинності доказів у суду немає, інших доказів, які б спростовували факт керування в стані сп"яніння ОСОБА_1 суду не надано.

З врахуванням наведених обставин, доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та із врахуванням досліджених доказів в їх сукупності, вважає за необхідне накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника слід стягнути судовий збір.

Згідно Закону України «Про судовий збір» до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу на рахунок отримувача №UA0017001, отримувач коштів ГУК у Рівненській області 21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету -21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на рахунок №UА0017527, отримувач коштів ГУК у Рівненській області 22030101, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030101.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Діонісьєва Н.М.