Справа № 559/3834/23
Номер провадження 3/559/2076/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2023 року місто Дубно Рівненська область

Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно адміністративні матеріали, які надійшли від ВОНС в Дубенському районі Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП і вимоги ст. 63 Конституції України роз`яснені),-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.10.2023 серії ААБ №295817 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , 23.10.2023 09 год. 50 хв. Рівненська обл., м.Дубно вул. Морозенка, 7, водій ОСОБА_1 керував т/з «ВАЗ 21043», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 7510» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

ОСОБА_1 17.11.2023 в судовому засіданні провину не визнав, пояснив наступне. Працівником поліції Преварським було складено протокол відносно нього за порушення п. 2.5 ПДР, зазначені в додатках до протоколу документи (акт огляду, направлення, зобов`язання), йому озвучені не були, їх працівники поліції складали де хотіли та коли хотіли, не в його присутності, через декілька годин після зупинки його автомобіля. Відтак, можливості для ознайомлення із ними він не мав. Йому не відомо де працівники поліції вносили дані до протоколу та заповнювали його. В протоколі зазначено, що правопорушення вчинено на вул.Морозенка, 7, але спілкування з працівниками поліції відбувалося біля магазину «Автосмак» на вул.Морозенка, 27. Зупинили його автомобіль о 09:10 год., а протокол складено після 12 год. Працівники поліції зупинили його автомобіль та обмежили в русі, протримали декілька годин та в службовому автомобілі написали йому постанову. Жодної можливості ознайомитися, подати клопотання чи скористатися правовою допомогою він не мав, поза як всі його вимоги до осіб в поліцейській формі діяти відповідно до закону ігнорувалися. Вимога пред`явити для ознайомлення посвідчення поліцейського була абсолютно проігнорована. Протокол, акт огляду, направлення на огляд не були складені в законний спосіб згідно інструкції та нормативно-правових актів, якими повинні були керуватися працівники поліції. Всі його зауваження, клопотання та інші звернення не були прийняті до уваги. Працівники поліції заднім числом заповнювали документи. Зазначена в протоколі інформація, що від пояснень він відмовився, не відповідає дійсності. Він хотів написати свої пояснення, зауваження і клопотання, однак йому такої можливості надано не було., адже заповнення протоколу відбувалося десь у службовому автомобілі, це все зафіксовано на відео. Один із співробітників поліції, мабуть Преварський, в грубій формі, зневажливо заявив йому, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння десь через 2-2,5 год. після початку спілкування. Працівники поліції не дотримувалися жодних інструкцій і законів. З моменту зупинки автомобіля він перебував у стресовому стані і під постійним тиском працівників поліції, можливо через те їм здалося, що його поведінка не відповідає дійсності. Люди в формі знущалися та погрожували викликати військомат та ін.., застосувати адміністративний арешт. Працівники поліції говорили, що він зобов`язаний пройти огляд на місці зупинки за допомогою «Драгеру» чи в медичному закладі, він погоджувався пройти огляд і неодноразово, однак працівники поліції як роботи постійно говорили, що він відмовляється. Від працівників поліції він вимагав дотримання процедури огляду, залучення 2-ох свідків, заповнення акту огляду перед самим оглядом, надати документи про повірку газоаналізатора та сертифікат якості, однак працівники поліції сказали, що цього не потрібно, оскільки ведеться відеозапис. Направлення на огляд йому не вручали. Всупереч всім нормативно-правовим актам його не було відсторонено від керування та не доставлено до медичного закладу для огляду. На момент зупинки транспортного засобу він був тверезий, як і всі останні дев`ять років, оскільки стільки часу він взагалі не вживає будь-який алкоголь. Від отримання копії протоколу він не відмовлявся, лише подав клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, а поліцейський вніс неправдиві дані про відмову. Отже матеріали справи не містять допустимих доказів вчинення ним правопорушення. Коли на його виклик приїхала слідчо-оперативна група, працівники поліції на службовому автомобілі залишили місце події. Разом із тим, працівники слідчо-оперативної групи не вбачали в нього жодних ознак алкогольного сп`яніння та зафіксували його повідомлення про ймовірне вчинення працівниками патрульної поліції кримінального правопорушення. Він направив скарги до ВОНС в Дубенському районі та УПП в Рівненській області, проводиться службова перевірка. Окрім того він подав заяву до прокуратури. На підставі ухвали слідчого суду були внесені відомості до ЄРДР. Також були скеровані матеріали до ДБР у м.Хмельницький. Вважає, що в його діях відсутні ознаки і склад адміністративного правопорушення і справа підлягає закриттю. Огляд був проведений з порушенням вимог ст.. 266 КУпАП та Інструкції, тому є недійсним. В протоколі зазначено, що «від огляду відмовився», на його думку це внесення завідомо неправдивих відомостей службовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення не містить опису реальних подій щодо ухилення від огляду. Висновок працівника поліції про відмову від проходження огляду є неправдивим та необґрунтованим. Хоче щоб працівники поліції відшкодували понесену йому моральну шкоду. Окрім того, ОСОБА_1 на запитання судді відповів, що: причину зупинки його автомобіля працівниками поліції він не знає; про ознаки алкогольного сп`яніння йому не повідомляли, жодних маніпуляцій щодо встановлення даних ознак не проводили; при складанні акту огляду він присутній не був, його копії не отримував; при складанні направлення на огляд він присутній не був; права передбачені ст. 268 КУпАП йому не роз`яснювали. Також ОСОБА_1 повідомив, що фіксував хід подій на свої прилади відеозапису, зокрема телефон та відеореєстратор та просив долучити ці відеозаписи до матеріалів справи.

В судовому засіданні 17.11.2023 було переглянуто відеозапис, який міститься на диску, долученому до матеріалів справи працівниками поліції та відеозапис наданий ОСОБА_1 . З метою повного та всебічного розгляду справи, судове засідання було відкладено на 01.12.2023 для виклику в судове засідання працівників поліції та витребування копії протоколу затримання ОСОБА_1

28.11.2023 на адресу суду надійшла копія протоколу затримання ОСОБА_1 від 23.10.2023 серії АЗ №063474(а.с.21-22).

В судове засідання призначене на 01.01.2023 інспектор взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП старший лейтенант поліції Преварський Юрій Вікторович, на виклик суду(а.с.19,20) не з`явився.

В судовому засіданні 01.01.2023 було допитано командира взводу №1 роти №6 (з обслуговування Дубенського району) батальйону УПП в Рівненській області рядового поліції ОСОБА_2 , який повідомив, що старший лейтенант поліції ОСОБА_3 наразі перебуває у відпустці, тому на виклик суду не з`явився і по суті справи пояснив наступне. Під час патрулювання в складі екіпажу в м.Дубно було зупинено на вул.Морозенка транспортний засіб на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки водій не користувався ременем безпеки. Після зупинки транспортного засобу, водія було ознайомлено з причиною зупинки та було запропоновано пред`явити посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб та поліс страхування, на що водій в неадекватній формі почав чинити заперечення, оскільки почав вимагати пояснити причину зупинки, надати докази. Причину зупинки водію було озвучено відразу, так само водію були пред`явлені докази про вчинення ним адміністративного правопорушення. З метою встановлення особи та складання адміністративних матеріалів, було проведено адміністративне затримання, відповідно до ст.. 261 КУпАП, оскільки водій не називався, відмовлявся надати будь-які документи. Особа в момент затримання поводила себе не адекватно, виражалася нецензурною лайкою в бік працівників поліції, вимагала пред`явити посвідчення, що ними було і зроблено. Водій говорив, що пред`явлене посвідчення не є службовим, а є просто додатком до жетону, оскільки ніде не вказано, що це посвідчення. Особі було роз`яснено наказ №341 Міністра внутрішніх справ «Про видачу, знищення…» стосовно службових посвідчень поліцейських, однак особу це не задовільнило. Водія було повідомлено про затримання, однак не зважаючи на це він продовжив рух. В подальшому транспортний засіб було зупинено, огороджено фішками, щоб унеможливити його подальший рух і інспектором Преварським Ю.В. було проведено розгляд справи за ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. В ході розгляду справи особа продовжувала вести себе неадекватно, кричати до поліцейських, зареєструвала скаргу стосовно їхнього екіпажу, на що прибули працівники відділу моніторингу та аналітичного забезпечення, однак особа не пред`явила їм жодних фактичних даних, які свідчать про те, що працівники поліції перевищили свої повноваження або взагалі діяли не в рамках закону. Особа продовжила далі телефонувати на лінію 102, з метою зареєструвати ще одну скаргу. В подальшому на місце події прибули представники Відділу поліції №1 м.Дубно, однак особу не задовільнив склад слідчо-оперативної групи, так само не задовільнили посвідчення, не задовольнило, що в слідчо-оперативній групі перебуває дізнавач, а не слідчий і почала вимагати, щоб на місце події прибув відповідальний у м.Дубно і Дубенському районі, що в подальшому і відбулося. Під час спілкування водій перебував у транспортному засобі, знімав все на відеокамеру, також все фіксувалося на їхні портативні засоби відео фіксації. З особою спілкувалися через привідкрите вікно транспортного засобу, в подальшому інспектором ОСОБА_3 відповідно до п.2.5 ПДР, особі було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки на той момент він вбачав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і поведінка, що не відповідає обстановці, ним( ОСОБА_2 ) був складений акт і запропоновано особі пройти такий огляд. Однак особа почала відмовлятися, вчиняти дії щодо ухилення від проведення огляду, вимагати складення спочатку протоколу, кричати, що йому в рот пхають якусь трубку. Від проходження огляду в медичному закладі також відмовився, тому було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Направлення на огляд водія складав він і особисто чув та бачив ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Ознаки алкогольного були виявлені і інспектором ОСОБА_3 і ним, а інспектором ОСОБА_3 були озвучені. Особа відкрила вікно, він мав можливість наблизитися до нього і почув запах алкоголю, по друге поведінка особи взагалі не відповідала обстановці, оскільки вони з ним спілкувалися адекватно, ромова фіксувалася на портативний відео реєстратор в рамках чинного законодавства, особа грубо виражалася в бік працівників поліції, називав себе ОСОБА_4 в правовому статусі ОСОБА_4 . До завершення огляду не було складено ні направлення ні акт огляду, оскільки поведінка водія не давала можливості, таким чином, процедура огляду, була порушена. Протокол затримання складався після зупинки транспортного засобу. Протокол затримання пред`являвся ОСОБА_1 для підпису, він почав його псувати. Можливо процедура проведення огляду була порушення і направлення складено вже після, однак ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд в медичному закладі. Особу ОСОБА_1 було встановлено десь через пів години після затримання за допомогою системи ІПНП. А затриманий він був на дві години для складання матеріалів. Матеріали за ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, були складені після встановлення особи, тобто орієнтовно через пів години, надалі особа була під затриманням для складання матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зачитувався протокол затримання ОСОБА_1 після складання матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не відразу після затримання, тому вважає, що в цьому було допущено ними помилку. Чому після складанням матеріалів за ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП та оголошення постанови, знову зупинили автомобіль ОСОБА_1 пояснити не зміг. Повідомили про ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 лише після повторної зупинки, оскільки запах алкоголю почули лише під час оголошення постанови. Вважає, що в даному випадку під час оформлення матеріалів відносно ОСОБА_1 норми закону були дотримані, недотриманою була лише процедура огляду. Права передбачені ст.. 268 КУпАП ОСОБА_1 роз`яснював ОСОБА_3 .

В судовому засіданні 01.01.2023 ОСОБА_1 уточнив, що міг називати акт огляду(який працівники поліції повинні були скласти перед проведенням огляду) протоколом, оскільки не дуже добре обізнаний в назвах процесуальних документів. Він хотів ознайомитися з протоколом затримання, однак йому його лише показали і зачитували на відстані 2-3 метри від вікна автомобіля, він заявив клопотання про ознайомлення із ним, його йому підсунули, він почав його читати, хотів написати заперечення.

Враховуючи пояснення надані стороною захисту, а також вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, та і в їх сукупності, суд дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази, суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України», відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Так, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (у редакції, яка діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення).

Відповідно до вимог п. 2.5 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Аналогічні норми передбачені вищевказаними Інструкцією та Порядком, відповідно до яких встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Крім того, відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Із змісту положення ч. 5 ст. 266 КУпАП слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 3-7 Порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння повинен містити відповідний алгоритм дій працівника поліції який проводить такий огляд зі складанням відповідних документів, зокрема:

перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу;

на вимогу особи надає їй сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (тобто показує особі сертифікат та свідоцтво про повірку);

видає особі, яка підлягає огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зазначає підстави такого огляду, якими, в свою чергу, є одна чи кілька ознак сп`яніння, визначених у п. 3 вищевказаної Інструкції (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці);

за допомогою спеціального приладу проводиться огляд і в акті огляду фіксуються його результати. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння;

якщо встановлений факт сп`яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (тобто до проведення огляду і складення відповідного направлення та акту огляду відсутні підстави складати протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП);

якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, що у порушення вищенаведених норм чинного законодавства зазначені дії виконані не були.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23.10.2023 серії ААБ №295817 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 : 23.10.2023 09 год. 50 хв. Рівненська обл., м.Дубно вул. Морозенка, 7, водій ОСОБА_1 керував т/з «ВАЗ 21043», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 7510» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП(а.с.2).

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення було долучено наступні документи, які були дослідженні в судовому засіданні:

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів(а.с.5), у якому зазначено, що він складений 23.10.2023 о 10 год. 50 хв., огляд проведено у зв`язку із виявленими ознаками запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці; огляд не проводився, ОСОБА_1 відмовився;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(а.с.6), у якому зазначено, що воно складено 23.10.2023 о 10 год. 53 хв.; огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку із відмовою, у медичний заклад він не доставлявся.

Разом із тим, як було встановлено в судовому засіданні з переглянутих відеозаписів, які долучені до матеріалів справи працівниками поліції, а також із пояснень командира взводу №1 роти №6 (з обслуговування Дубенського району) батальйону УПП в Рівненській області рядового поліції Каплюка Олександра Володимировича наданих в судовому засіданні, акт огляду та направлення складалися працівниками поліції не о 10:50 год. та 10:53 год., а вже під час складання протоколу про адміністративне правопорушення(а.с.10 відеозапис Clip -8 11 хв.), внесена інформація про час складання до акту огляду та направлення не відповідає дійсності, копія акту огляду ОСОБА_1 взагалі не вручалася. Важливо зауважити, що для реалізація дискреційних повноважень поліцейського на проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння повинно передувати виявлення реальних ознак алкогольного сп`яніння, а не формально безпідставно їх називати. Фактичний огляд, щодо встановлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 - не проводився. Крім того, з відеозаписів судом не установлено жодних поведінкових чи мовленнєвих ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , чим підтверджуються пояснення останнього про тверезість і ставить під сумнів підстави для проведення відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вищенаведене свідчить про порушення процедури огляду працівниками поліції.

-зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №295817, згідно якого ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом (а.с.7).

Разом із тим, як було встановлено в судовому засіданні, працівниками поліції фактично не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Хоча матеріали справи містять зобов`язання не керувати транспортним засобом протягом 24 год., однак воно було складено формально, оскільки як вбачається із переглянутого відеозапису, працівниками поліції всупереч вимог закону не було вилучено транспортний засіб та не поміщено на штраф майданчик або не передано іншій особі для керування, так як після складання протоколу про адміністративне правопорушення, вони просто залишили місце події.

Як убачається з матеріалів справи, такі не містять на підтвердження вказаного факту будь-яких належних та допустимих доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, які б у своїй сукупності могли б бути використанні у процесі доказування, як і доказів, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку.

Коли ОСОБА_1 спочатку на пропозицію поліцейського, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в лікувальному закладі, і пояснив, шо буде проходити його після складання протоколу (а.с.10 відеозапис Clip-2 09 хв.), а потім, що буде проходити його лише після складання акту огляду (а.с.10 відеозапис Clip-8 09 хв.), цим самим він фактично виразив бажання пройти огляд, однак, як було встановлено в судовому засіданні, в силу своєї необізнаності путався в назвах процесуальних документів, і фактично не погоджувався проходити огляд до складання акту огляду, тобто вимагав від працівника поліції дотримання процедури огляду. В такій ситуації, коли особа висловлює нерозуміння, поліцейський повинен роз`яснити покроковий алгоритм проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не монотонно формально висловити пропозицію пройти огляд на місці зупинки або ж в лікувальному закладі і використовуючи нерозуміння особи розцінювати такий стан речей, як відмову особи від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, не роз`яснюючи такий порядок та не дотримуючись його.

Також вважаю за необхідне звернути увагу на відеозапис, який долучений працівниками поліції до матеріалів справи (а.с.10).

Порядок використання технічного засобу відеозапису деталізовано "Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису" (затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018р. №1026), відповідно до п.2 розділу І якої, застосування працівниками поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку. Відеореєстратором, в розумінні п.3 розділу І Інструкції №1026, є пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації;

Портативним відеореєстратором є пристрій, призначений для запису, зберігання і відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Згідно з п.п.4, 5, 6 розділу II Інструкції №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстра тор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, окрім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати і часу; примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам (п.1 розділу VII Інструкції N91026).

Пунктом 2 розділу VII цієї Інструкції на поліцейського покладений обов`язок із забезпечення належного виконання вимог цієї Інструкції. Таким чином, незабезпечення поліцейським постійної роботи портативного відео-реєстратора тягне за собою негативні правові наслідки, адже створює перешкоди в належній реалізації функцій поліції.

Сам факт незабезпечення поліцейським постійної роботи портативного відеореєстратора під час виконання останнім службових обов`язків й до їх закінчення, крім передбачених Інструкцією №1026 винятків, спричиняє шкідливі наслідки такої протиправної поведінки та, зокрема, обмежує доказування правомірності поведінки поліцейського.

Отже, поліцейський мав переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу та проводити відеофіксацію всієї події, починаючи від виявлення ознак адміністративного правопорушення, до закінчення складання адміністративного протоколу й вручення його копії особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Разом із тим, встановлено, що вищезазначених вимог працівником поліції не дотримано, адже під час перегляду відеозаписів, долучених до матеріалів справи виявлено неточність встановленого на пристрої часу, зокрема це прослідковується неодноразово, в тому числі, коли працівник поліції оголошує ОСОБА_1 «10:01 год. Ви затримані для встановлення особи», а на відеозаписі Clip-0 в цей момент встановлено 09:52 год.

Окрім того, з відеозаписів встановлено, що відсутня постійна робота портативного відеореєстратора під час виконання працівником поліції службових обов`язків, а відеозаписи не є безперервними, виходячи із наступного:

Clip-0 відеозапис з пристрою 472193 початок відеозапису 23.10.2023 09:42:12 год. закінчення 09:42:12 год.

Clip-1 відеозапис з пристрою 472193 початок відеозапису 23.10.2023 09:57:10 год. закінчення 10:06:20 год.

Clip-2 відеозапис з пристрою 472193 початок відеозапису 23.10.2023 10:30:38 год. закінчення 10:43:48 год.

Clip-3 відеозапис з пристрою 472193 початок відеозапису 23.10.2023 10:45:37 год. закінчення 10:49:19 год.

Clip-4 відеозапис з пристрою 472193 початок відеозапису 23.10.2023 10:55:54 год. закінчення 11:10:06 год.

Clip-5 відеозапис з пристрою 472193 початок відеозапису 23.10.2023 11:10:53 год. закінчення 11:25:15 год.

Clip-6 відеозапис з пристрою 472193 початок відеозапису 23.10.2023 11:25:53 год. закінчення 11:39:31 год.

Clip-7 відеозапис з пристрою 472193 початок відеозапису 23.10.2023 11:40:53 год. закінчення 11:53:29 год.

Clip-8 відеозапис з пристрою 472193 початок відеозапису 23.10.2023 11:55:54 год. закінчення 12:08:15 год.

Clip-9 відеозапис з пристрою 472193 початок відеозапису 23.10.2023 12:30:36 год. закінчення 12:44:33 год.

Вищенаведене ставить під сумнів допустимості відеозапису, як доказу у даному провадженні і свідчить про порушення процедури огляду.

Судом встановлено, що згідно копії протоколу затримання від 23.10.2023 серії АЗ №063474 ОСОБА_1 було затримано працівниками поліції 23.10.2023 о 10:01 год. у зв`язку із вчиненням правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП з метою встановлення особи та складання адміністративних матеріалів, а звільнено 23.10.2023 о 12:48 год.

Разом із тим, судом було встановленні порушення, допущені працівниками поліції під час затримання ОСОБА_1 .

Згідно ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Отже, право на захист є одним з фундаментальних прав кожної людини, що гарантується Конституцією України та міжнародними стандартами прав людини.

Відповідно до положень ст. 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Порушення права на захист може відбутися в різних формах, зокрема у формі обмеження доступу до захисту: це може включати утруднення доступу до адвоката або консультантів, які мають допомагати у веденні справи, або ускладнення участі у юридично-значимому процесі.

Відповідно до ч. 3 ст. 261 КУпАП органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Всупереч вищевикладеному, працівники поліції не інформували центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про затримання ОСОБА_1 , тим самим порушили його право на захист.

Окрім того, як вбачається із переглянутого відеозапису, який долучений до матеріалів справи, після встановлення особи ОСОБА_1 та складання матеріалів за ч. 5 ст. 121 КУпАП, ОСОБА_1 не був звільнений і надалі перебував під затриманням, тобто без наявності законної мети для застосування такого заходу.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані в судовому засіданні пояснення учасників у сукупності із оглянутими в судовому засіданні матеріалами справи, а також доказами долученими стороною захисту, суддя приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі має бути закрито.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, оскільки спростовані дослідженими матеріалами справи, зібраними і складеними самими ж працівниками поліції.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець