КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Бірса О.В.
Єдиний унікальний номер справи № 755/147/23
Апеляційне провадження № 33/824/5376/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мережко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержуваної від продажу предметів торгівлі.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів та/або вилучення тютюнових виробів, не зазначено якими саме тютюновими виробами і в якій кількості здійснював торгівлю, інших доказів, які б підтверджували факт торгівлі саме тютюновими виробами з рук не надано. Також відсутні дані щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу тютюнових виробів, тобто виручки.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду. Клопотання мотивує тим, що не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи та не знав про наявність оскаржуваної постанови суду. Дізнавшись про наявність арешту коштів на банківському рахунку звернувся до Броварського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який 02 серпня 2023 року видав доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги. Оскаржувану постанову отримав захисник - адвокат Петренко П.І. 15 серпня 2023 року, що підтверджується супровідним листом Дніпровського районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 13 березня 2023 року, а апеляційна скарга на неї подана 07 листопада 2023 року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи 13 березня 2023 року відбувся без його участі, докази отримання копії постанови апелянтом у матеріалах справи відсутні. При цьому, суд враховує, що захисник ОСОБА_1 - адвокат Петренко П.І. отримав копію оскаржуваної постанови 15 серпня 2023 року та подав апеляційну скаргу 24 серпня 2023 року, тобто, вчиняв дії, спрямовані на реалізацію свого права на апеляційне оскарження постанови, однак, апеляційну скаргу було повернуто. Отже, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови поважними та поновити вказаний строк.

В судове засідання з`явились особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Лелека Г.О.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Частина 3 ст. 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Частина 3 ст. 156 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 3 ст. 156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Судом встановлено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №49028, 22 грудня 2022 року о 13 годині 30 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Є. Сверстюка, 3 ОСОБА_1 здійснював торгівлю тютюновими виробами у невстановленому місці з рук.

Внаслідок чого складено протокол про адміністративну відповідальність за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів того, що станом на 22 грудня 2022 року по вулиці Є. Сверстюка, 3 в місті Києві заборонено торгівлю тютюновими виробами.

Також, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені фіскальні чеки про продаж підакцизних товарів, відеоматеріали, пояснення свідків, чи інші докази, які підтверджували б сам факт торгівлі ОСОБА_1 тютюновими виробами та отримання виручки після продажу товару. Долучені до протоколу рапорт та акт приймання-передачі майна не свідчать, що ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами, так як такий факт не зафіксований.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що матеріали справи не містять належних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, зокрема відсутні докази на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 торгівлі тютюновими виробами, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний допустимим доказом, а враховуючи позицію ОСОБА_1 , його захисника та вимоги ст. 62 Конституції України, апеляційний суд усі сумніви тлумачить на його користь.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_1 може бути визнаним винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з постановленням нової, якою провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року - скасувати. Провадження у справ закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.В. Мережко