Справа №: 398/4030/23
провадження №: 3-зв/398/28/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

"12" грудня 2023 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Стручкова Л.І., розглянувши заяву судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Л.М. про самовідвід у справі №398/4030/23 (провадження № 3/398/1463/23), за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2023 в порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшла заява судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Л.М. про самовідвід у справі №398/4030/23 (провадження № 3/398/1463/23), з розгляду справи за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП.

Заява обґрунтована тим, що протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 , дружина якого - ОСОБА_2 , працює на посаді помічника судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Л.М., що може викликати сумнів в неупередженості судді при розгляді справи.

Вивчивши матеріали заяви про самовідвід, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив таке.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає поняття «відвід судді» та не встановлює порядок його розгляду.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини норми КУпАП носять карний кримінально-правовий характер, а справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, тому адміністративні правопорушення підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року, п.п. 21-22).

Відтак, враховуючи вимоги ст.129 Конституції України, ч.1 ст.6, ч.1 ст.7, ст.9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також з метою додержання принципу законності, вважаю необхідним при вирішенні даної заяви про самовідвід, застосувати за аналогією загальні положення найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та керуватися положеннями Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Положеннями ст. 75 КПК України визначено підстави відводу щодо слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні. Однією з підстав коли суддя не може брати участь у кримінальному провадженні є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіра до незалежної судової влади буде підірвано.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Згідно зі ст.ст. 10, 15 Кодексу суддівської етики, суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено. Основним обов`язком судді є неупереджений розгляд справ.

Відповідно до п. 1.1, п. 1.2 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23 суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді Нероди Л.М. при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді, приходжу до висновку про задоволення заяви про самовідвід судді Нероди Л.М..

Керуючись ст.2 КУпАП, ст.ст. 75-76, 80 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Людмили Миколаївни про самовідвід.

Відвести суддю Нероду Людмилу Миколаївну від участі у розгляді справи №398/4030/23 (провадження № 3/398/1463/23), за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП.

Справу передати до канцелярії Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області для здійснення повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого складу суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя : Л.І. Стручкова