ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7642/23
провадження № 3/753/3466/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Просалова О.М., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 04.05.2023 року близько 11-00 години за адресою: АДРЕСА_1 неповнолітній ОСОБА_2 самовільно залишив місце проживання та був встановлений 05.05.2023 року працівниками поліції, внаслідок чого ОСОБА_1 ухилилась від виконання покладених на неї законом обов`язків щодо виховання, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено поняття доказів та порядок їх збирання у справі про адміністративне правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП може виражатися в різних формах бездіяльності, зокрема, з боку батьків невиконання ними обов`язків, під якими слід розуміти неналежну турботу про виховання і навчання, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо фізичного розвитку дитини і зміцнення її здоров`я.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З пояснень ОСОБА_1 у протоколі вбачається, що вона не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, але всі її дії не достатньо ефективні, щоб вплинути на поведінку неповнолітнього сина.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, у чому полягало ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її сина, в яких її діях вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП .

З матеріалів справи, а саме рапорту від 05.05.2023 року, пояснень ОСОБА_2 , заяви ОСОБА_1 вбачається, що 04.05.2023 року неповнолітній ОСОБА_2 самовільно залишив місце проживання, не попередивши про це матір та не повідомивши їй місце свого перебування.

При цьому, ОСОБА_1 як мати, на думку суду, вжила всіх можливих у даній ситуації заходів для встановлення місцезнаходження сина та забезпечення його безпеки.

Встановлені судом обставини у даній справі не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 неналежно виконує свої обов`язки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи положення ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 2 КУпАП, а тому з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 184, 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя: