Справа № 162/79/23
Провадження № 3/162/47/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року смт Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Савич А.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВПД №1 (сел Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який протягом року постановою судді Любешівського районного суду Волинської області від 27.04.2022 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, має РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 11 січня 2023 року о 13 год 12 хв, в с. Гірки по вул. Прикордонна, будучи протягом року підданими адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторно керував транспортним засобом марки ВАЗ 210990 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (мав різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала обстановці, порушення мови) від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 та у медичному закладі відмовився.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Справа надійшла до суду 30.01.2023 та вперше розгляд цієї справи призначено на 10 год 00 хв 14.02.2023, про що належним чином повідомлено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 14.02.2023, ознайомившись в суді із своїми правами та обов`язками, заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зверненням за правовою допомогою. Взяв на себе зобов`язання укласти договір про правову допомогу з захисником та разом із ним прибути у наступне судове засідання. Тому розгляд справи було відкладено на 10 год 00 хв 01.03.2023 (а.с.17-19).

Захисник ОСОБА_2 адвокат Михалик Г.В. ознайомившись 17.02.2023 із матеріалами справи, 01.03.2023 подала до суду клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з перебуванням ОСОБА_2 за станом здоров`я у медичному закладі (а.с.22-24). Тому розгляд справи було відкладено на 14 год 00 хв 22.03.2023 (а.с.27-28).

Захисник Михалик Г.В. 22.03.2023 повторно подала до суду клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з перебуванням ОСОБА_2 в реабілітуючій відпустці за станом здоров`я за місцем свого проживання (а.с.29), тому розгляд справи було відкладено на 10 год 00 хв 27.04.2023.

Постановою судді від 27.04.2023 у задоволенні клопотання захисника Михалик Г.В. про зупинення провадження на період проходження ОСОБА_2 військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період відмовлено (а.с.43). Розгляд справи було відкладено на 11 год 00 хв 24.05.2023.

Захисник Михалик Г.В. 05.05.2023 подала до суду повідомлення про те, що договір про надання правової допомоги з ОСОБА_2 розірвано (а.с.47).

На адресу суду 22.05.2023 надійшла заява від ОСОБА_3 , рідної сестри ОСОБА_2 , у якій вона просила зупинити провадження у даній справі. Повідомила, що ОСОБА_2 перебуває у зоні бойових дій, не може скористатись правовою допомогою, бажає надати особисті пояснення, подати клопотання (а.с.47-50).

У призначене на 11 год 00 хв 24.05.2023 судове засідання ОСОБА_2 не прибув, тому розгляд справи відкладено на 10 год 00 хв 28.06.2023, про що надіслано судову повістку у в/ч НОМЕР_1 за місцем проходження військової служби ОСОБА_2 (а.с.61-62).

Командир військової частини НОМЕР_1 надіслав 09.06.2023 повідомлення на електронну адресу суду, що ОСОБА_2 не може з`явитися у судове засідання у зв`язку з перебуванням у зоні бойових дій (а.с.64), тому розгляд справи відкладено на 12 год 00 хв 31.07.2023, про що надіслано судову повістку у в/ч НОМЕР_1 за місцем проходження військової служби ОСОБА_2 (а.с.66-67).

Командир військової частини НОМЕР_1 надіслав 27.07.2023 повідомлення на електронну адресу суду, що ОСОБА_2 не може з`явитися у судове засідання у зв`язку з перебуванням у зоні бойових дій (а.с.68), тому розгляд справи відкладено на 09 год 00 хв 06.09.2023, про що надіслано судову повістку у в/ч НОМЕР_1 за місцем проходження військової служби ОСОБА_2 , а також додатково повідомлено останнього про дату, час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті судової влади України (а.с.71, 72, 73, 75).

У подальшому в зв`язку з неявкою в судові засідання ОСОБА_2 та з метою надання можливості останньому реалізувати його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, розгляд справи неодноразово було відкладено на 09 год 00 хв 11.10.2023, на 09 год 00 хв 15.11.2023, на 09 год 30 хв 13.12.2023. Кожного разу ОСОБА_2 повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, шляхом надіслання судових повісток у в/ч НОМЕР_1 та за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 (а.с. 78-95).

У призначене на 09 год 30 хв 13.12.2023 судове засідання ОСОБА_2 повторно не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи від нього станом на час розгляду справи на адресу суду не надходило.

Таким чином, суд створив ОСОБА_2 належні умови для реалізації ним процесуальних прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Справа у провадженні суду перебуває майже 10 місяців. Проте, за цей час ОСОБА_2 , будучи достовірно обізнаним про справу в суді, розірвав договір про правову допомогу з своїм захисником Михалик Г.В., не уклав такий договір з іншим захисником особисто чи через членів своєї сім`ї, не надав суду будь-яких заяв, письмових заперечень чи доказів на спростування своєї вини.

Дані обставини та численні неявки ОСОБА_2 у судові засідання суд розцінює, як намагання уникнути ним встановленої відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, яке відноситься категорії підвищеної суспільної небезпечності, шляхом зловживання своїми правами, а саме, умисного затягування строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за наявними матеріалами справи, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що узгоджується з вимогами ст. 268 КУпАП, оскільки безпідставне умисне затягування розгляду справи, що має місце в даному випадку зі сторони захисту, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, стверджується наявними у матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 197644 від 11.01.2023, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП. Даний протокол не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з фактичними обставинами, викладеними у ньому. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після цього ОСОБА_2 не заявляв (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 11.01.2023, згідно з яким у ОСОБА_2 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 (а.с.2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.01.2023, відповідно до якого ОСОБА_2 відмовляється пройти огляд з метою виявлення стану сп`яніння у КП ЛБЛ Любешівської селищної ради (а.с.4);

- рапортом інспектора-чергового ВПД № 1 (смт.Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Павлючика О.І. від 11.01.2023 (а.с.5);

- копією постанови судді Любешівського районного суду Волинської області від 27.04.2022 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.9);

- копією постанови про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 242428 від 11.01.2023 (а.с.10);

- безперервним відеозаписом з бодікамери поліцейського з місця події про обставини зупинки т/з під керуванням ОСОБА_2 та його відмови від проходження огляду для визначення стану сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, так і в медичному закладі (а.с.11);

- іншими матеріалами справи.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що ці докази є належними та допустимими в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, повністю узгоджуються між собою, а також свідчать про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність для водіїв - у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності та дані про особу ОСОБА_2 , який отримав посвідчення водія (а.с.10), суд доходить висновку, що на правопорушника необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

При цьому, не застосовуючи додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд враховує, що автомобіль «ВАЗ210990», д.н.з НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 , відповідно до матеріалів справи належить іншій особі (а.с.1).

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від скоєння нових аналогічних адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 слід також стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_2 стягнути подвійний розмір штрафу в сумі 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору на користь держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич