ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2344/23 Справа № 210/3507/23 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

08.12.2023р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційног о суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Зайцева О.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.09.2023р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки

за участю захисника Зайцева О.В.

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Із постановою суду першої інстанції не погодився захисник Зайцев О.В., подав апеляційну скаргу, в якій:

- вважає, що оскаржувана постанова винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, та порушенням норм процесуального права, без неналежного дослідженням усіх доказів та фактичних обставин справи;

- вважає, що суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування судової практики ЄСПЛ» та вимог ст. 6 ЄКПЛ, не надана належна правова оцінка доводам, які зазначені стороною захисту у клопотанні про закриття справи про адміністративне правопорушення;

- зазначає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази того, що ОСОБА_1 протягом року повторно, маючи ознаки наркотичного сп`яніння, керував автомобілем та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку;

- вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом, в ньому та в решті письмових доказів, які містить справа про адміністративне правопорушення, відсутня інформація про роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;

- вказує, що під час зупинки ОСОБА_1 працівники поліції не повідомили йому підстави зупинки, що є недотриманням ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію України», тобто зупинка є незаконною;

- зазначає, що відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення є незрозумілим, як поліцейські дійшли до висновку, що ОСОБА_1 має ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість шкіри, тремтіння пальців рук, оскільки аналізом відоматеріалів встановлено, що працівники поліції не довели наявність у ОСОБА_1 перелічених ознак наркотичного сп`яніння, та ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 були відсутні, він поводив себе адекватно, мова була зрозуміла, координація рухів чітка, виявлені ознаки наркотичного сп`яніння відсутні;

- вважає дії працівників поліції упередженими, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням ст. 266 КУпАП та відповідно до ч. 5 вказаної статті є недійсним;

- зазначає, що ОСОБА_1 не ухилявся від проходження медогляду на стан сп`яніння, він лише намагався отримати дистанційну юридичну консультацію, спілкуючись із захисником, та витрачений на це час працівники поліції розцінили, як відмову від проходження огляду, що є помилковим та поспішним твердженням та суперечить відеозапису;

- зазначає, що підстави для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАПбули відсутні, оскільки постанова Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2021р. щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП була оскаржена в апеляційному порядку, апеляційна скарга на вказане рішення була подана 31.05.2023р., тобто на час складання протоколу від 25.06.2023р. щодо ОСОБА_1 не набрала законної сили а тому кваліфікація за ч.2 ст. 130 КУпАП є помилковою; працівники поліції могли дізнатися про апеляційний перегляд попередньої постанови через інтернет-ресурс «Судова влада України»

- вважає, що позбавлення права керування транспортним засобом строком на три роки суперечить приписам постанови Верховного суду України № 14 від 23.11.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення», де зазначено, що суди не вправі застосовувати стягнення тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала;

- вказує, що оригінал протоколу про адміністративне правопорушення містить посилання на те, що до матеріалів додано відеозапис, проте копія протоколу, отримана ОСОБА_1 такого посилання не містить, тобто до протоколу внесено виправлення, у зв`язку з чим протокол складено із порушенням та він є недопустимим доказом;

- прохає оскаржену постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Зайцева О.В., які підтримали подану апеляційну скаргу у повному обсязі та прохали її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 25.06.2023р. о 09:16год. в м. Кривий Ріг, Металургійний р-н, вул. Героїв АТО, біля буд. 30«г» Дніпропетровської області керував т.з. Skoda Felicia д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у медичному закладі відмовився. Протягом року притягався до адміністративної відповідності за правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу від 16.01.2023.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП поклав:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №266174 від 25.06.2023р., який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП поліцейським ППП в м. Кривий Ріг УПП у Дніпропетровській обл., та відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку;

- рапорт працівника поліції, з якого вбачається, що під час патрулювання було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , в ході розгляду справи, у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, водій відмовився від проведення огляду;

- відеозапис із боді-камер, на яких зафіксовано факт руху транспортного засобу Skoda Felicia д.н.з. НОМЕР_1 , факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;

- постанову Дніпровського апеляційного суду від 13.07.2023р., відповідно до якої постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2023р., у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд належним чином дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечив всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги захисника, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази того, що ОСОБА_1 протягом року повторно, маючи ознаки наркотичного сп`яніння, керував автомобілем та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є неспроможними, оскільки суд першої інстанції встановив та дослідив постанову Дніпровського апеляційного суду від 13.07.2023р., відповідно до якої постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2023р., у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишено без змін, тобто в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом, в ньому та врешті письмових доказів, які містить справа про адміністративне правопорушення відсутня інформація про роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП є також необґрунтованими, оскільки відповідно до змісту відеозапису працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, та зокрема право на захист, надавши змогу спілкуватися в телефонному режимі із захисником, що підтверджується відеозаписом.

Доводи апеляційної скарги захисника, що під час зупинки ОСОБА_1 працівники поліції не повідомили йому підстави зупинки, що є недотриманням ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію України», тобто зупинка є незаконною, є неспроможними та спростовуються відеозаписом, на яком зафіксовано, що причиною зупинки транспортного засобу є технічна несправність автомобіля, а саме пошкоджено лобове скло, крім того автомобіль не мав стандартного фарбування.

Доводи апеляційної скарги, що відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення є незрозумілим, як поліцейські дійшли до висновку, що ОСОБА_1 має ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість шкіри, тремтіння пальців рук, оскільки аналізом відоматеріалів встановлено, що працівники поліції не довели наявність у ОСОБА_1 перелічених ознак наркотичного сп`яніння, та ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 були відсутні, він поводив себе адекватно, мова була зрозуміла, координація рухів чітка, виявлені ознаки наркотичного сп`яніння відсутні, також не мають під собою підґрунтя, оскільки наведені вище ознаки наркотичного сп`яніння виявлені працівниками поліції візуально, що підтверджується відеозаписом, що і стало причиною вимоги ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичній установі.

Доводи апеляційної скарги захисника, що дії працівників поліції були упередженими, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням ст. 266 КУпАП та відповідно до ч. 5 вказаної статті є недійсним, є необґрунтованими, оскільки огляд на стан сп`яніння відповідно до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015р., зокрема п. 12 розділу ІІ відповідно до якого у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 не ухилявся від проходження медогляду на стан сп`яніння, він лише намагався отримати дистанційну юридичну консультацію, спілкуючись із захисником, та витрачений на це час працівники поліції розцінили, як відмову від проходження огляду, що є помилковим та поспішним твердженням та суперечить відеозапису, є необґрунтованими за таких підстав.

Після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції висловили йому вимогу пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до діючого законодавства. ОСОБА_1 знадобилась консультація захисника з цього приводу, та таке право йому було надано, він кілька хвилин спілкувався із захисником, проте, на вимогу пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі не реагував. Процес спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції від моменту зупинки до складання протоколу склав близько півтори години. При цьому слід наголосити, згода на проходження огляду та сам огляд у медичному закладі складає значно менше часу. Крім того, особа, у якої відсутні підстави хвилюватися за наслідки такого огляду, та яка при керуванні транспортного засобу перебуває у тверезому стані, виконує законну вимогу поліцейського без жодних додаткових умов.

Доводи апеляційної скарги, що підстави для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАПбули відсутні, оскільки постанова Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2021р. щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП була оскаржена в апеляційному порядку, апеляційна скарга на вказане рішення була подана 31.05.2023р., тобто на час складання протоколу від 25.06.2023р. щодо ОСОБА_1 не набрала законної сили, а тому кваліфікація за ч.2 ст. 130 КУпАП є помилковою; працівники поліції могли дізнатися про апеляційний перегляд попередньої постанови через інтернет-ресурс «Судова влада України», не мають під собою підґрунтя, оскільки справи даної категорії підслідні суду, та суд у судовому засіданні встановлює правильність кваліфікації дій особи, яка притягається до відповідальності, після дослідження та оцінки доказів.

У даному випадку суд першої інстанції дослідив постанову Дніпровського апеляційного суду від 13.07.2023р., відповідно до якої постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2023р., у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишено без змін, тобто в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника, що позбавлення права керування транспортним засобом строком на три роки суперечить приписам постанови Верховного суду України № 14 від 23.11.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення» де зазначено, що судини вправі застосовувати стягнення тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала, є також необґрунтованими, оскільки позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки є обов`язковим стягненням за санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 визнано винуватим.

Доводи апеляційної скарги, що оригінал протоколу про адміністративне правопорушення містить посилання на те, що до матеріалів додано відеозапис, проте копія протоколу, отримана ОСОБА_1 такого посилання не містить, тобто до протоколу внесено виправлення, у зв`язку з чим протокол складено із порушенням та він є недопустимим доказом, є неслушними, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП у випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час зупинки транспортного засобу працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що ними ведеться відеофіксація спілкування, та яка була долучена до матеріалів справи відповідно до вимог КУпАП. Дописування у протоколі про адміністративне правопорушення, що до нього додано відео жодним чином не вплинуло на правильність вирішення справи судом по суті, не спотворило його змісту у спосіб, який би вказував на порушення вимог ст. 256 КУпАП.

Таким чином доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП за відсутністю його дія складу і події адміністративного правопорушення є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Зайцева Олександра Вікторовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.09.2023р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки - залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.09.2023р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя