Номер провадження: 33/813/2298/23
Справа № 946/352/23
Головуючий у першій інстанції Бальжик О. І.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Стахова Н.В., вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - фахівця у галузі права ОСОБА_2 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду, представник ОСОБА_1 - фахівець у галузі права ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, прихожу до висновку, що апеляційну скаргу слід повернути.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ч. 1 ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана фахівцем у галузі права ОСОБА_2 , на підтвердження його повноважень матеріали справи містять копію договору про надання правової допомоги № 15/02-23 від 15 лютого 2023 року, укладеного з ОСОБА_1 , копію диплома про отримання базової вищої освіти за напрямом підготовки «Право» та здобуття кваліфікації бакалавр права (а.с. 53).

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Рішенням Конституційного Суду України № 13-рп/2000 від 16.11.2000 року роз`яснено, що положення ч. 1 ст. 59 Конституції України слід розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. При цьому положення ч. 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яким обмежується право на вільний вибір особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, як захисника своїх прав, крім адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Вказане рішення було ухвалене в листопаді 2000 року і відповідало положенням діючої на той час редакції Конституції України. В той же час Законом № 1401-VIII від 02.06.2016 року Конституцію України доповнено ст. 131-2, відповідно до якої виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Цим же Законом розділ XV «Перехідні положення» Конституції України доповнено п. 16-1, згідно з яким представництво за ст. 131-2 виключно адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, відповідно до положень ст. 131-2 Конституції України, яка є нормою прямої дії, з 1 січня 2018 року виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в судах апеляційної інстанції.

Водночас, відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України, на підставі рішення №115/2023 дисциплінарної палати КДКА Київської області від 21.07.2023 року право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_2 зупинено згідно з п. 3 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 21.07.2023 року по 21.01.2024 року.

Відтак враховуючи те, що представництво у судах здійснюється виключно адвокатом, а право на заняття адвокатською діяльністю у Кузьміна Є. О. зупинено, вважаю, що він не відноситься до осіб, які вправі подавати апеляційну скаргу.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - фахівця у галузі права ОСОБА_2 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, повернути особі, яка її подала.

Суддя Одеського апеляційного суду Н.В. Стахова