Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/266/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Орлова С. Ф.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Гончар В.М., за участі представника ОСОБА_1 - адвоката Мелєзгінова Ю.В., розглянув в режимі відео конференції у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Мелєзгінова Юрія Валерійовича на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08 березня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянинаУкраїни, проживаючого по АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнено судовий збір в розмірі 536,80 грн. в дохід держави

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 27 липня 2022 року о 20 год. 20 хв. по вул.1 Травня в смт. Березнегувате Миколаївської області керував транспортним засобом марки VIPER без державного номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння, огляд якого проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Drager Alkotest 6820, тест №105 якого показав 1,87 проміле, чим своїми діями порушив п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд послався на досліджені докази, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №030254/185 від 27.07.2022; рапорт працівника поліції; результатом тесту №105 спеціального технічного засобу алкотестеру Drager Alcotest 6820 з яким ОСОБА_1 погодився засвідчивши власним підписом; диском з нагрудної камери поліцейського з якого убачається, як ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу на пропозицію працівника поліції продув алкотестер Драгер який показав 1,87 проміле також зазначив, що вживав алкогольні напої після чого керував транспортним засобом.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвоката Мелєзгінов Ю.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 08.03.2023, оскільки справа була розглянута судом без участі ОСОБА_1 . Вказану постанову суду скасувати, провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що справа була розглянута судом без участі ОСОБА_1 , який з матеріалами справи ознайомився та отримав копію оскаржуваної постанови 23.05.2023, а 25.05.2023 уклав з адвокатом договір про надання правової допомоги, апеляційна скарга була подана 29.05.2023 та у зв`язку з чим пропустив строк на апеляційне оскарження.

Вказує, що 27.07.2022 ОСОБА_1 електроскутером не керував та з етичних міркувань не вказав на особу яка саме ним керувала. Зазначає, що матеріали справи та відео з нагрудної камери поліцейського не містять доказу того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом саме в час складання протоколу, а саме о 20.33 год. Крім того номер протоколу про адміністративне правопорушення має дописку цифри 185, що є порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Посилається і на те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено за допомогою приладу Драгер Alkotest 6820, який не дозволено до застосування МОЗ, а тому і відповідна процедура такого огляду працівниками поліції дотримана не була.

Під час апеляційного перегляду справи адвокат Мелєзгінов Ю.В. посилаючись на зазначеній в апеляційній скарзі обставини, просив її задовольнити, також не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , який перебуває в зоні бойових дій як солдат по мобілізації.

Заслухавши пояснення представника правопорушника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити , за таких обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами ст. 245 КУпАП, визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП регламентовано, що оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак вказаних вимог закону суддею суду першої інстанції не було дотримано в повному обсязі.

Враховуючи зазначені апелянтом обставини, за яких було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду, а тому в контексті застосування на практиці ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, а також положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на оскарження постанови суду та які підлягають задоволенню.

Як вбачається з оскаржуваної постанови справа стосовно ОСОБА_1 була розглянута судом за відсутності правопорушника.

В свою чергу адвокат в апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_1 27.07.2022 електроскутером не керував, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджується як матеріалами справи так і відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №030254/185 від 27.07.2022 ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він 27.07.2022 о 20 год. 20 хв. по вул.1 Травня в смт. Березнегувате Миколаївської області керував транспортним засобом VIPER без державного номерного знаку у стані алкогольного сп`яніння, огляд якого проводився у встановленому законом порядку із спец. приладом газоаналізатору Alkotest Drager, результат 1,87 проміле, тест №105, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому у вказаному протоколі взагалі не зазначені які (який) пункт ПДР України було порушено ОСОБА_1 .

Згідно положень ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Зазначена норма передбачає дві форми об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп'яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

При цьому основною ознакою суб'єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом. Зазначена обставина обов'язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли особа почала рухатись.

Як убачається із апеляційної скарги представник ОСОБА_1 заперечує факт керування останнім транспортним засобом.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» є вичерпним, а під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч. 2 ст. 35 цього Закону). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

Проте, із матеріалів справи вбачається, що інспектор поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, належним чином не зафіксував та не довів належними і допустимими доказами факту невиконання водієм ОСОБА_1 будь-яких вимог ПДР України, та зупинки відповідно до положень п.8.9 ПДР України (за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу чи гучномовного пристрою) транспортного засобу під час керування ним ОСОБА_1 або іншою особою.

Так із переглянутого апеляційним судом відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що біля приміщення будівлі стоїть ОСОБА_1 з яким розмовляє працівник поліції та пропонує пройти огляд для визначення стану сп`яніння на що ОСОБА_1 погоджується. Працівник поліції надає ОСОБА_1 прилад Драгер з уже вставленим мундштуком при цьому не роблячи контрольний забір повітря, ОСОБА_1 продуває прилад результат якого показує 1,87 проміле.

При цьому з відеозапису взагалі не вбачається факту керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом, його зупинки працівниками поліції під час керування, також не убачається перебування біля приміщення будівлі чи в полі зору під час проведення відеозапису транспортного засобу марки VIPER без державного номерного знаку чи будь-якого іншого подібного.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом, його зупинки працівниками поліції під час керування, а тому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, так як за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Вищенаведені факти, що встановлені апеляційним судом, у відповідності до ст.62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 оскільки дії останнього не підтверджуються як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, оскільки працівниками поліції та матеріалами справи не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки VIPER без державного номерного знаку, його зупинки відповідно до положень п.8.9 ПДР України, ч.1 та 2 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», та взагалі наявності самого транспортного засобу, а тому апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мелєзгінова Ю.В. слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, ст. 294 КУпАП -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Мелєзгінову Юрію Валерійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Мелєзгінова Юрія Валерійовича подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08 березня 2023 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.М. Гончар