Провадження №3/727/4001/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м.Чернівці

суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Бойко М.Є., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,безробітного,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У відповідності із протоколом про адміністративне правопорушення серії №ААД від 23.11.2023 року ОСОБА_1 23.11.2023 року, о 22 год. 53 хв., в м.Чернівці, по Центральній площі, 3, керував транспортним засобом марки «Citroen С4» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запахом алкоголю з порожнини рота, поведінкою, що не відповідає обстановці, зміною забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений. Отже, своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

11.12.2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Бідашко О.Є. подав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі, в якому вказав, що ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля з ознаками алкогольного сп?яніння тільки тому, що його неповнолітній син, який хворіє на цукровий діабет 1 типу, інсулінозалежний, перебував на той час у тяжкому стані, і він поспішав додому, щоб відвезти дитину в лікарню. У зв`язку із цим просить провадження по справі № 727/12800/23 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, не визнав. Пояснив, що 23.11.2023 року о 22 год. 53 хв. він керував транспортним засобом «Citroen», д.н.з. « НОМЕР_1 » по Центральній площі, м. Чернівці та був зупинений працівниками патрульної поліції, яким одразу повідомив, що йому необхідно забрати дитину, яка має захворювання на цукровий діабет, щоб відвезти його до лікарні, при цьому він зізнався поліцейським, що дійсно випив перед цим пива. Надалі він разом із працівниками поліції на їх службовому автомобілі поїхали за місцем його проживання по АДРЕСА_1 , а о 23 год. до ОКНП «Чернівецька обласна дитяча клінічна лікарня» по просп. Незалежності, 98, в м. Чернівці, де його син ОСОБА_2 був госпіталізований у відділення ендокринології. Після цього працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі і в ЧОНД , на що він відмовився, оскільки дійсно того дня вживав алкоголь, і в силу форс-мажорної ситуації був змушений сісти за кермо транспортного засобу, а тому знав, що результат буде позитивний .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частина перша статті 130 КУАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння особи, яка керує транспортним засобом.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмови від проходження огляду передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, при цьому мала ознаки сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

В ході судового розгляду встановлено, що протокол серії №ААД від 23.11.2023 року відносно ОСОБА_1 у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП, складений уповноваженою особою. Факт керування транспортним засобом, правомірність його зупинки та дії працівників поліції правопорушником та його захисником не заперечуються.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Крайня необхідність є правомірною за сукупності чітко визначених умов, таких як: наявність небезпеки переліченим у цій статті об`єктам, яка виникла внаслідок дії стихійних сил, механізмів, тварин, а у деяких випадках - дій інших людей; небезпека є наявною, тобто такою, що безпосередньо загрожує завданням шкоди зазначеним об`єктам або вже її завдає; небезпека є дійсною, тобто існує реально, а не в уяві особи; небезпека у даній обстановці не може бути відвернена чи усунута іншим шляхом, окрім заподіяння шкоди.

У разі заподіяння особою шкоди за відсутності стану крайньої необхідності, зокрема, в умовах, коли особа мала змогу уникнути небезпеки без заподіяння шкоди, вона підлягає адміністративній відповідальності за вчинене на загальних підставах.

Твердження захисту про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із крайньою необхідністю, а саме: перебуванням його сина у важкому стані спростовується відеозаписом із бодікамер працівників поліції, з якого вбачається, що 23.11.2023 року о 22 год. 53 хв. ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння відмовився його пройти оскільки повідомив працівників поліції про те, що поспішає додому, у зв`язку із тим, що його неповнолітньому сину, який хворіє на діабет, стало зле, а тому останнього потрібно доставити у медичний заклад. Надалі працівники поліції відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобомта разом із ним на службовому автомобілі поїхали до місця проживання останнього , звідки забрали неповнолітнього сина останнього - ОСОБА_2 та о 23 год. 17 хв. прибули до ОКНП «Чернівецька обласна дитяча клінічна лікарня» по просп. Незалежності, 98, в м. Чернівці. Після того як дитина вже перебувала під професійним наглядом лікарів та знаходилася у безпеці, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 ще раз пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, на що останній відмовився.

Отже, сукупність відомостей, наявних у матеріалах справи, не свідчать про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, оскільки на момент його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не існувало загрози настання ймовірних негативних наслідків здоров`ю неповнолітнього сина - ОСОБА_2 .

Отже, вина ОСОБА_1 у порушенні вимог ст.130 ч.1 КУпАП повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії №ААД від 23.11.2023 року, складеним та оформленим належним чином та уповноваженою особою, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.11.2023 року, відеозаписами з нагрудних бодікамер працівників поліції, відповідно до яких підтверджується обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки з нього вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу по вул. Центральна площа,3, так і після поміщення його сина до медичного закладу, а також відмовися пройти такий огляд в ЧОНД у лікаря-нарколога, а тому вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що він повинен нести відповідальність.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, а також його особу та вважає за можливе призначити ОСОБА_1 покарання в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП, у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 221, 283, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (Отримувач штрафу: Чернівецьке ГУК/Чернівецька область/21021300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37836095, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (IBAN) UA0024001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн. (Отримувач: Чернівецьке ГУК Чернівецька ТТ 22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37836095, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (IBAN): UA0024405, Кодкласифікації доходів бюджету: 22030101, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір Шевченківський рай суд м. Чернівці.

Роз`яснити особі, до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя М.Є. Бойко