Справа №382/406/23 Головуючий в суді І інстанції - Нарольський М.М.
Провадження № 33/824/4615/2023 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Яготинського районного суду Київської області від 06 вересня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Яготинського районного суду Київської області від 06 вересня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 12.03.2023 року о 00 год. 02 хв. на А/Д М-03 Київ-Харків 104 км, Київська обл., Яготинський р-н., керував ТЗ «Nissan Pathfinder» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що перебуває на військовій службі та автомобіль, яким він керував на момент зупинки поліцейськими, він використовував і використовує наразі як військовослужбовець, зі службовою метою, на що він звертав увагу суду першої інстанції при розгляді справи та працівників поліції у момент зупинки та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та в підтвердження чого пред`являв посвідчення офіцера ЗСУ, що чітко видно на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських. Вказав, що оскільки він є військовослужбовцем, працівники поліції не мали права проводити його огляд самостійно. Огляд його на стан алкогольного сп`яніння повинен був проводитись в порядку, передбаченому ст. 266-1 КУпАП, тобто такий огляд могла проводити посадова особа, уповноважена на це начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. Однак, всепереч вказаній нормі закону працівники поліції намагались самостійно провести його огляд на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, в порушення вимог ст.266-1 КУпАП, його направили для проходження медичного огляду до Березанської міської лікарні, а не до органу Військової служби правопорядку у ЗСУ, таким чином він вважає вимогу пройти медичний огляд у Березанській міській лікарні неправомірною. З урахуванням викладеного вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 12.03.2023 р., який підтверджує добровільне проходження ним медичного огляду на стан сп`яніння у незалежній медичній установі та той факт, що ознак сп`яніння у нього не виявлено. Також вказує, що працівники поліції не проводили перевірку на ознаки алкогольного або наркотичного сп`яніння, а тому неможливо встановити, яким чином працівники поліції дійшли висновку про наявність у ОСОБА_1 порушення мовлення та координації рухів, запах, адже ці ознаки ними не перевірялись та не тестувались. Крім того, апелянт вказує на порушення, допущені при складанні протоколу, адже в протоколі вказано місце зупинки Київська область, Яготинський район, проте його було зупинено поблизу села Нечипорівка, Бориспільського району, а такої адміністративної одиниці як Яготинський район станом на сьогодні не існує. За таких обставин, просив скасувати постанову та закрити провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про неправомірність дій працівників поліції, що проявились в складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього як військовослужбовця, суд вважає безпідставними та такими, що не відповідають вимогам закону.

За змістом ч.1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Як вбачається зі змісту ч.2 ст.266-1 КУпАП України огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів у випадку, якщо вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду, інкриміноване ОСОБА_1 , адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП було вчинено не на території військової частини, а на автодорозі М-03 Київ-Харків 104 км. Також матеріали справи не містять належних доказів того, що на момент зупинки його працівниками поліції він виконував обов`язки військової служби. Посилання ОСОБА_1 на Наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 12.03.2023р. №45/ДСК суд до уваги не приймає, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП було вчинено ОСОБА_1 12.03.2023р. о 00 год. 02 хв., а в добовий наряд ОСОБА_1 повинен був заступити 12.03.2023р. з 17 год. 30 хв. Інших доказів, які б підтверджували факт виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби на час вчинення ним адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Також суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо наявності порушень, які були допущені працівниками поліції при оформленні адміністративного матеріалу, зокрема, невірного зазначення назви району, де було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

Так, зміна назв районів відповідно до змін територіального устрою територій не спростовує правильності висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також не ґрунтуються на вимогах законодавства доводи апеляційної скарги про безпідставність направлення його для проходження медичного огляду на стан сп`яніння до Березанської міської лікарні, а не до органу Військової служби правопорядку у ЗСУ, оскільки як за змістом ст. 266 КУпАП так і відповідно до положень ст. 266-1 КУпАП, у разі незгоди особи (військовослужбовця Збройних Сил України) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність вимоги поліцейських та відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи. Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У зв`язку із викладеним суд вважає, що зазначена обставина не є такою, яка дає підстави для скасування постанови судді щодо ОСОБА_1 .

Також суд звертає увагу, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов огляд на стан сп`яніння і що в стані алкогольного сп`яніння він не перебував не спростовує висновків судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній притягнутий до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а для вимоги поліцейського про необхідність проходження такого огляду необхідна не наявність доведеного стану сп`яніння, а наявність ознак, які вказують на те, що особа перебуває у такому стані.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення. Так, у апеляційній скарзі не наведено обставин, які би спростовували докази, що доводять винуватістьОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП так і вина ОСОБА_1 у його вчиненні.

Отже, розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Яготинського районного суду Київської області від 06 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Яготинського районного суду Київської області від 06 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька