Справа № 644/3253/23
Провадження № 3/644/1111/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Бабенко Ю.П., розглянувши протокол про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

15 травня 2023 року о 15.31 годині ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi «Sigma», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці В.Кільцева, 99 в м. Харкові з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці; звужені зіниці очей не реагують на світло; порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я - КНП ХОР ОНД у лікаря нарколога у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав. Пояснив, що він дійсно керував автомобілем і був зупинений працівниками поліції. Вважає, що був зупинений безпідставно. Працівниками поліції здалося, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, так як в нього була мутність в очах від хвороби, та дикція його мови була порушена. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в нарколога в медичному закладі, але він відмовився, так як йому треба було спочатку відвести ліки додому для сина. Вважає, що діяв у стані крайньої необхідності.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- адвокат Некрасов О.В. просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із діями у стані крайньої необхідності та відсутністю належних доказів складу адміністративного правопорушення. В своїх запереченнях вказував на те, що під час зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , жодних ознак наркотичного сп`яніння останній не мав. Він діяв в умовах крайньої необхідності, так як їхав до хворої дитини із жарознижувальним засобом. Вимога про проходження медичного огляду була безпідставною, дії працівників поліції не відповідали вимогам закону. Наявний в справі відеозапис не є безперервним і не підтверджує правопорушення та законність зупинки. Щоб скоріше доставити ліки дитині, ОСОБА_1 був вимушений відмовитися від проходження наркологічного огляду у лікарні.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши надані суду докази, оцінивши зібрані докази, встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Обставини скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 457295 від 15.05.2023 року. Ці обставини підтверджуються зібраними по справі доказами, а саме:

- Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.05.2023 року, згідно якого огляд ОСОБА_1 не проводився. В направленні зазначені ознаки наркотичного сп`яніння.

- Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , згідно яких 15.05.2023 року працівниками поліції їх було залучено в якості свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 130 КУпАП. В їх присутності водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКД відмовився. Також в їх присутності водій ОСОБА_1 був ознайомлений із змістом адміністративного протоколу, зі своїми правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, і повідомлений про місце розгляду справи.

- Відомостями з відеозаписів фіксації обставин правопорушення, наданих Управлінням патрульної поліції в Харківській області, згідно яких 15.05.2023 року працівниками поліції було зупинено водія ОСОБА_1 . Під час перевірки документів працівниками поліції були виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. В присутності двох свідків працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився.

- Рапортом інспектора УПП в Харківській області ДПП від 15.05.2023 року, згідно якого 15.05.2023 року під час патрулювання Індустріального району інспекторами патрульної поліції було зупинено транспортний засібMitsubishi «Sigma», державний номерний знак НОМЕР_2 . Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків.

- Довідкою, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

Посилання захисника на те, що були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а отже не було підстав для проведення огляду, є безпідставними. Посилання захисника на те, що порушення мови було викликано вставними щелепами ОСОБА_1 , не підтверджено доказами. Доводи захисника про те, що звужені зіниці очей ОСОБА_1 не реагують на світло в зв`язку з хворобами його очей, також не підтверджені доказами. Суд бере до уваги, що поведінка ОСОБА_1 була оцінена працівниками поліції виходячи із всіх обставин в їх сукупності.

Доводи захисника про те, що огляд на стан сп`яніння був проведений працівниками поліції з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, так як не проводився безперервний відеозапис, є неспроможними, оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. Факт відсутності безперервного відео, не змінює встановлення відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності. Окрім того, обов`язок поліцейського вести відеозйомку безперервно не є абсолютним та відповідно до вимог п. п. 5, 8 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поліцейський має право відступити від цих вимог за певних умов.

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду взагалі відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

Крім того, відповідно до відеозапису зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, обставини відбуваються на узбіччі дороги, зафіксовано як ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Отже відеозапис не спростовує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, тобто містить фіксацію подій в обсязі, який надає підстави вважати встановленим факт адміністративного правопорушення.

Суд не бере до уваги доводи захисника про те, що немає підтверджень підстав зупинки водія, зокрема порушення ПДР, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів. Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 на місці його зупинки не висловлював заперечень стосовно правомірності та законності зупинки його транспортного засобу. Так, ОСОБА_1 не зазначив у протоколі при його підписанні те, що не було підстав для зупинки транспортного засобу. Із наданих суду відеозаписів також не видно, щоб ОСОБА_1 висловлював заперечення щодо наявності причин зупинки автомобіля. На відеозаписах видно, як поліцейський зазначає про те, що на задній осі автомобіля ОСОБА_1 маються шини із різним малюнком протектора. Суд бере до уваги і те, що за вказаними подіями, як пояснив ОСОБА_1 , його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР і він сплатив штраф 340 грн.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, не підтверджені належними, допустимими, достатніми доказами.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Оскільки ОСОБА_1 реалізував право володіти та керувати транспортним засобом, то тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону.

Обґрунтовуючи стан крайньої необхідності, захисник посилався на те, що ОСОБА_1 їхав до хворої дитини із жарознижувальним засобом. Проте до компетенції медичних працівників, а не ОСОБА_1 , входить надання невідкладної медичної допомоги. Відтак не спростовано те, що допомога могла бути надана в інший спосіб, зокрема, шляхом виклику швидкої допомоги. ОСОБА_1 пояснив суду, що не він, не інші члени сім`ї швидку допомогу сину не викликали.

Суду надана копія довідки щодо ОСОБА_4 , 2013 року народження, про те, що з 11.05.2023 року по 16.05.2023 року він звільнений від відвідування ліцею через захворювання на ГРВІ. Ця довідка жодним чином не доводить ті обставини, на які вказує захисник. Ця довідка не містить будь-яких відомостей про те, що 15.05.2023 року виникли екстрені обставини, що свідчили про необхідність термінової доставки ліків, і що надання медичної допомоги чи доставки до медичного закладу не могло бути забезпечено іншим чином, зокрема викликом швидкої допомоги.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, що змусило його відмовитися від проходження медичного огляду на стан сп`яніння 15.05.2023 року, а відтак заявлена вимога щодо закриття провадження у справі з підстав вчинення дії у стані крайньої необхідності задоволенню не підлягає.

Оцінивши надані суду докази, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд враховує наявні дані про особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, тяжкість ймовірних наслідків. При цьому суд враховує, що відсутні обставини, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , які передбачені ст. 17 КУпАП.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що з метою виховання та попередження скоєння нових правопорушень на ОСОБА_1 слід накласти стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ :