Справа № 128/2147/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2023 м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бендери Республіки Молдова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу серії НГУ №0400 від 05.06.2023, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 02.06.2023 біля 18-00 год. в умовах особливого періоду перебував на території військового об`єкта № НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «ЦТЗ «Соціотерпія» ВОР», результат 2,55 проміле (2,77 проміле). Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд адміністративних матеріалів відносно нього за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП проводити у його відсутність, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає.

Частиною 2 статті 268 КУпАП визначено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, по яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Відповідно до зазначеної норми Закону присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП не є обов`язковою. А тому, суд вважає можливим розглянути адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП без його участі, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, обсяг яких суд вважає достатніми для прийняття рішення у справі, врахувавши заяву ОСОБА_1 ..

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши заяву ОСОБА_1 суд дійшов наступного висновку.

Частиною третьою статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинені в умовах особливого періоду .

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому орган (посадова особа) за змістом статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії НГУ №0400 від 05.06.2023,актом огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 02.06.2023, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 було проведено уповноваженими представниками в/ч НОМЕР_1 із використанням алкотестера «Алкофор» 205 №26 та зафіксовано на бодікамеру «Texer-148» №220900148, результат позитивний більше 2 проміле, довідкою КНП «ЦТЗ «Соціотерпія» ВОР» №1484 від 02.06.2023, відповідно до якої у ОСОБА_1 встановлено алкогольне спяніння 2,55 проміле (2,77 проміле)..

Також, в судовому засіданні було оглянуто відеозапис з бодікамери «Texer-148» № НОМЕР_3 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння уповноваженими представниками військової частини НОМЕР_1 , на що він погодився та неодноразові спроби пройти такий огляд чіткого результату не дали, оскільки вміст алкоголю був більше 2 проміле. Врешті, ОСОБА_1 відмовився походити огляд на стан сп`ніння у військовій частини, внаслідок чого його було доставлено для проходження медичного огляду до медичного закладу КНП «ЦТЗ «Соціотерпія» ВОР».

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КпАП України, тобто перебування військовослужбовця ОСОБА_1 на території військового об`єкта в стані алкогольного сп`яніня в умовах особливого періоду.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , грубий характер вчиненого ним правопорушення, те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, визнання ним вини, суд вважає за можливе застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті, що була чинною на час вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 536,80 грн. Тому є всі підстави для стягнення із ОСОБА_1 судового збору в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 23, 27, 33, 40-1, 221, 266-1, 276, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП і призначити стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Л.П. Шевчук