Справа № 163/2456/23
Провадження № 3/163/1097/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А., розглянувши направлений Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці протокол № ЗХ/ВЛ/29915/022/П/ПТ2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , фізичної-особи підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 з 3 квітня по 24 серпня 2023 року в місті Любомль в порушення ч. 4 ст. 24 КЗпП України допустив ОСОБА_2 до роботи без укладення трудового договору та повідомлення ДПС про прийняття працівників на роботу, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП.

Захисник Климович Т.Д. в судовому засіданні підтримала письмові пояснення щодо змісту протоколу, провадження у справі просила закрити за відсутністю в діях підзахисного складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Згідно ч.3 ст.41 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у випадку фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуску до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

У письмових поясненнях захисник Климович Т.Д. вказала, що ОСОБА_1 у протоколі зазначив, що ОСОБА_2 працював по договору цивільно-правового характеру. Крім того, 04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 була проведена оплата ЄСВ та військового збору за цим договором цивільно-правового характеру. Цивільно-правовий договір не визнаний недійсним, а інспектори праці не наділені повноваженнями тлумачити на власний розсуд характер правовідносин між сторонами цивільно-правового договору.

Дослідженням доказів по справі суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю доводиться матеріалами справи:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 11 жовтня 2023 року № ЗХ/ВЛ/29915/022/П/ПТ2, у якому ОСОБА_1 вказав, що ОСОБА_2 працював по договору цивільно-правового характеру № 04/03 від 03.04.2023 та договору цивільно-правового характеру від 01.08.2023 № 08/01, розрахунок проводиться через акт виконаних робіт;

-актом № ЗХ/ВЛ29915/022 від 11.10.2023 яким було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не пройшов навчання і перевірку знань з питань охорони праці, на підприємстві на основі Типового положення не розроблено положення про навчання з питань охорони праці, не призначено спеціаліста служби охорони праці, при прийнятті на роботу для працівників не проводився вступний інструктаж, не проводиться передрейсові медичні огляди для водіїв транспортних засобів, не проводиться перевірка технічного стану при випуску транспортних засобів на лінію та поверненні їх з лінії, Відповідно до пояснень ОСОБА_1 ОСОБА_2 з 3 квітня 2023 року по 24 серпня 2023 року працював у ФОП ОСОБА_1 на автомобілі, що належить ОСОБА_1 проводив перевезення, вантажні ремонт та технічне обслуговування автомобіля. Дана робота носила систематичний характер (2-3 рази на тиждень протягом 5 місяців) та не передбачала встановлення особі конкретного визначеного результату за певний період. ОСОБА_2 виконував роботу за доручення та під контролем ФОП ОСОБА_1 . Також ФОП ОСОБА_1 проводив для ОСОБА_2 інструктажі з охорони праці. В журналі реєстрації інструктажів з питань охорони праці зазначено, що ОСОБА_2 працює водієм вантажного автомобіля. На підставі вищезазначеного встановлено, що відносини, які виникли між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є трудовими відносинами.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 у яких він зазначив, що ОСОБА_2 з 3 квітня 2023 року працював у ФОП ОСОБА_1 . З 03 квітня 2023 року по 01 серпня 2023 на автомобілі ЗІЛ, з серпня 2023 року на автомобілі КАМАЗ. ОСОБА_2 працював 2-3 дні в тиждень. Робота оплачувалася відповідно від кількості відпрацьованих годин. ОСОБА_2 виконував роботу за доручення та під контролем ОСОБА_1 . Роботу оплачував щомісяця, заборгованості за виконану роботу немає.

Відповідно до чинного законодавства виконання робіт, надання послуг фізичною особою може здійснюватися як на підставі трудового, так і цивільно-правового договору і основною їх відмінністю є те, що перші регламентуються КЗпП, а інші ЦКУ.

Трудовий договір це угода між працівником і роботодавцем, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Своєю чергою, цивільно-правовий договір угода між підприємством й особою на виконання певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство. Тобто, фактично, за цивільно правовим договором фізична особа може виконувати разові завдання різного характеру, при цьому, оплата таких робіт має відбуватися після їх прийняття за результатом (після підписання відповідного акту прийому-передачі).

За установленими обставинами цієї справи ОСОБА_2 не виконував разових завдань, а фактично працював водієм у підприємця ОСОБА_1 на транспортних засобах останнього, відповідно до розпорядку фактичного роботодавця, тому предметом так званих договорів цивільно-правового характеру була власне праця працівника ОСОБА_2 , а не обсяг виконаних робіт, тому мали місце саме фактичні трудові відносини, що підмінені відносинами цивільно-правовими.

Враховуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП правопорушення, стягнення на нього слід накласти у виді штрафу.

Згідно із ст.401 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбачених ч.3 ст.41 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Штраф в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень підлягає стягненню на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач: ГУК у Волинській області/ місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета