Провадження №: 3/752/5014/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

21.05.2023 близько 20:40 у Голосіївському районі м. Києва водій ОСОБА_1 керував автомобілем Audi, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по Надніпрянському шосе з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, зміна кольору шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на алкогольного стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису - нагрудною камерою співробітників Національної поліції, які оформили у зв`язку з цим протокол про адміністративне правопорушення. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За змістом ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушеннясерії ААД № 268309 від 21.05.2023, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- розписка про отримання громадянином ОСОБА_2 транспортного засобу Audi, державний номерний знак НОМЕР_2 , на зберігання, що доводить факт відсторонення водія від керування транспортним засобом;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 від 21.05.2023;

- відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщений на лазерний компакт-диск), де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, роз`яснення водієві необхідності проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу та/або в спеціалізованому медичному закладі у лікаря нарколога на наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, очікування іншого екіпажу патрульної поліції, які доставили на місце зупинення ОСОБА_1 спеціальний технічний прилад, момент відмови водія від проходження огляду, що були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу особу ОСОБА_1 установлено на посвідчення водія, йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Голосіївському районному суді міста Києва. Зазначений протокол водій підписав без будь-яких заперечень щодо порядку його складання, оформлення, змісту, форми.

У судові засідання, які відкладалися, зокрема і через неявку ОСОБА_1 , останній жодного разу не прибув, про причини своєї неявки суд не сповістив, хоча викликався до суду повістками, про дату, час і місце розгляд справи повідомлявся завчасно, шляхом офіційного sms-інформування та дублювання змісту повістки про виклик йому у телефонному режимі, про що уповноваженою особою складалися телефонограми.

Особисто ОСОБА_1 заперечень по суті справи, заяв, пояснень, клопотань, документів на підтвердження поважності неявки до суду не направляв, вимог про розгляд справи за особистої участі, вимог про відкладення розгляду справи суду не пред`являв.

Крім того судові засідання відкладалися за клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Ничик А.В.

11.12.2023 від захисника до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі від 11.12.2023 в порядку п. 1 ст. 247 КУпАП. Сама адвокат прибути у судове засідання не змогла через зайнятість в іншому провадженні.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою, а тому зважаючи на неодноразове відкладення судового засідання, наявність позиції по суті справи, доведеної до відома суду у клопотанні про закриття провадження, тобто, з огляду на дотримання права особи на захист, розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 та його захисника на підставі наявних матеріалів.

Як слідує з клопотання захисника, поданого в інтересах ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю зважаючи на наступне:

- на відеозаписах не зафіксовано ні факту керування, ні ознак, про які зазначено у протоколі, ні того, що особа відмовилася від проходження огляду;

- відео розпочинається о 20:45, закінчується о 21:47, а протокол складено о 21:10, тобто ще до закінчення фіксації;

- огляд не було запропоновано, поліцейська лише розказала, що має право зробити водій;

- водій був пристебнутий ременем безпеки;

- на відеозаписі о 21:28 поліцейська зазначає, що буде виписано направлення і є це грубим порушенням порядку складання адміністративного матеріалу, оскільки направлення складається при особі і якщо особа відмовилася, а потім протокол;

- диск з відеофіксацією є неналежним, адже у протоколі вказано, що до нього долучається відеозапис, а фактично долучено CD диск;

- не зрозуміло на який саме носій інформації записано долучений до матеріалів справи відеозапис, а сам диск є сумнівним і таким, що може нести у собі неналежну інформацію;

- відеофіксація має здійснюватися з моменту зупинки і до кінця розгляду справи поліцейськими, чого не було зроблено;

- відеозапис не є безперервним, не містить всіх необхідних реквізитів (номера бодікамери, дати, часу і місця зйомки, номер жетона поліцейського);

- відеозапис не фіксує факту керування, підстав для зупинення, керування водієм транспортним засобом;

- направлення не було вручено водієві;

- водія не мали зупиняти, адже Правил дорожнього руху він не порушував;

- протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом;

- суд не вправі самостійно відшукувати докази та редагувати фабулу адміністративного правопорушення на користь обвинувачення, адже це становитиме порушення права на захист.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши позицію захисту, суд (суддя)не встановив підстав для закриття провадження у справі та вважає, що правомірно дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з дотримання принципу доказування "поза розумним сумнівом", відхиляє доводи захисника.

Зокрема суд (суддя) виходить з того, що усі твердження про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом і відсутність підстав для зупинення автомобіля під його керуванням є безпідставними, адже спростовуються відеозаписами з нагрудних камер співробітників поліції, які зупинили автомобіль Audi під керуванням ОСОБА_3 при заїзді на естакаду моста Південний у м. Києві для перевірки наявності спеціального дозволу щодо руху по цьому мосту. Водій ОСОБА_1 пред`явив патрульним, які відпрацьовували зміну на блок посту при в`їзді на міст Південний, певний документ, який міг дозволити рух.

Загальновідомою і такою, що не потребує доказуванню є обставина того, що рух транспортних засобів по мосту Південному (шляхопроводі) у м. Києві, у період дії воєнного стану вже тривалий час після 24.02.2022 є обмеженим, тоді як для того, аби дістатися с. Щасливого у Київській області з Правого берега м. Києва потрібно переїхати річку Дніпро.

Коли водій ОСОБА_1 відчинив віконце водія, поліцейський відчув запах алкоголю, про що вказав водієві і, поряд з перевіркою його документів, вказав на наявність ознак алкогольного сп`яніння та про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим посилання на те, що докази того, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем, автомобіль рухався, підстави для зупинки авто були відсутні та ін., є безпідставними і спростовуються доказово.

У той же час суд (суддя) не віднаходить підстави не приймати в якості доказу у справі відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, або ж носія з відеозаписами - лазерного компакт диску відповідно до заперечень, викладених у клопотанні про закриття провадження у справі від 11.12.2023, адже на відеозаписі відображено місце зупинки, дату і час зйомки, номер нагрудних камер, які відповідають даним протоколу від 21.05.2023.

Приписи ст. 256 КУпАП "зміст протоколу про адміністративне правопорушення" та положення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 не містять такого роду вимог як-то необхідність посилання на номер жетону поліцейського, технічний запис відео фіксації, час відео зйомки, як обов`язкового реквізиту протоколу про адміністративне правопорушення і суд (суддя) не вбачає у цьому порушення порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглядаючи цю справу, суд (суддя) не віднайшов підстав сприймати відеозаписи, які приєднані до протоколу від 21.05.2023 неналежними, недостовірними, недопустимими доказами і будь-які обґрунтовані сумніви у тому, що записи здійснені уповноваженими на те особами в ході розгляду справи не виникли.

Посилання на те, що відеозаписи є не безперервними, не відповідають дійсності, що доводиться самими відеозаписами.

Повноваження працівників поліції на виявлення ознак сп`яніння у водіїв визначені в Інструкції № 1452/735, Інструкції № 1395, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі по тексту - Порядок №1103) і це додатково роз`яснювалося водієві ОСОБА_1 , що виявлення ознак є дискрецією поліцейського.

Щодо посилань на те, що працівниці патрульної поліції не пропонували огляд водієві, а лише перерахувала права водія, то слід зауважити, що на відеозаписах чітко відображається момент, де водієві вказано на необхідність пройти огляд на місці за допомогою технічного приладу, роз`яснено особливості виявлення стану сп`яніння і максимальний показник - 0,2 проміле, вказано на потребу відбути з патрульними поліцейськими для спеціалізованого медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікарня-нарколога та роз`яснено наслідки відмови від огляду.

Більше того, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, тобто він проходив підготовку в автошколі за для його отримання, де одним з основних напрямків підготовки, як і під час здачі іспитів на водія, є знання Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Пункт 2.5 Правил дорожнього руху встановлює обов`язок водія пройти огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

Відповідно до ст. 17 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Сам водій не проговорив таких висловлювань, які б свідчили, що він заперечує вживання алкоголю тощо. Усвідомлено відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, коли на місце зупинки привезли необхідний прилад.

Посилання на невідповідність часу руху авто, зупинки, часу складання протоколу не підтвердилися у ході розгляду справи, визначені у протоколі показники часу не містять суттєвих відмінностей від даних досліджених відеозаписів.

Також відхиляється заперечення щодо того, що ОСОБА_1 не було вручено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, адже таке направляння складається уповноваженою особою для проведення огляду водія на стан сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі, куди водія має бути доставлений цією є уповноваженою особою і пройде огляд безоплатно, тобто за направлення. Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд як на місці зупинки, так і у спеціалізованому медичному закладі, тобто проїхати з працівниками поліції до медичного закладу до лікаря нарколога, підстави для складання, та, відповідно, вручення йому направлення були в цілому відсутні.

Отже, висновки суду (судді) з приводу винуватості особи, доведеності події і складі адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та, відповідно, відхилення заперечень захисту і заявленого клопотання про закриття провадження у справі ґрунтуютьсяна тому, що установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося в цілому відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

При розгляді справи № 752/11227/23 судом не здійснювалося самостійне відшукування доказів та/або редагування фабули адміністративного правопорушення на користь обвинувачення.

При цьому суд (суддя) керується сукупністю наявних доказів, а не самим лише протоколом про адміністративне правопорушення та зазначає, що таких невідповідностей процедури, застосованої до ОСОБА_1 , які б свідчити про порушення основоположних прав та свобод особи та були б достатніми для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП не віднайдено, доказів зворотного представлено не було. щодо можливих непроаналізованих заперечень захисника суд (суддя) посилається на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема його усталену практику, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином доводи захисту і клопотання відхиляється.

Приєднана до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.05.2023 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 928293 від 21.05.2023 відносно ОСОБА_1 за п. 5 ст. 121 в якості доказу у справі не приймається, адже не стосується події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд (суддя) погоджується з захисником у твердженнях щодо того, що ОСОБА_1 використовував ремені безпеки, тобто зазначена постанова була винесена відносно нього безпідставно, проте ця обставина не стосується суті цієї справи про адміністративне правопорушення та не впливає на з`ясування фактичних обставин, не спростовує винуватості за відмову у проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже, оскільки ОСОБА_1 визнається винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини ст. 130 КУпАП та з урахуванням загальних правил накладення стягнення.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за ст. 34, 35 КУпАП України не встановлено.

У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 536,80 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023).

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко