Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2941/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовий квиток НОМЕР_1 виданий 11.05.1986 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця с. Несолонь, Новоград-Волинського району Житомирської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , сержанта з матеріального забезпечення 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , раніше 02.08.2022 року притягувався за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП до адміністративної відповідальності ,

за ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області від командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_2 надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № _/А7306 від 04.07.2022 року вбачається, що о 12:45 03 грудня 2023 року військовослужбовець, призваний по мобілізації військової частини НОМЕР_3 молодший сержант ОСОБА_1 був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання ним службових обов`язків на території взводного опорного пункту військової частини НОМЕР_3 в умовах воєнного стану. Було направлено молодшого сержанта ОСОБА_1 у приймальне відділення Олевської міської лікарні на освідчення з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння …. за № 152, складеному о 14 год. 45 хв. 03.12.2023 року встановлено, що вказаний військовослужбовець перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», розділом 1, ст. 1, абзацу 4.

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що відносно нього раніше складались матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, які вже розглядались Олевським районним судом Житомирської області.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

За змістом частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, а розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

У протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КупАП зазначено, що правопорушення вчинене о 12:45 03 грудня 2023 року. При цьому, як вбачається з протоколу він був складений «04.07.2022 р.», тобто протокол фактично складений раніше, ніж було вчинено правопорушення. Також, як вбачається з протоколу, у ньому не вказаний відповідний номер протоколу, а лише вказано «№ _/А7306». Окрім цього, як вбачається з протоколу, у ньому зазначено прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності як « ОСОБА_3 » та як « ОСОБА_4 ». Тобто із наявного протоколу неможливо встановити, коли саме та відносно якої особи був складений зазначений протокол, що свідчить про невідповідність адміністративного протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.

Як вбачається з доданого висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначений висновок складений 03.12.2023 року.

З наявних письмових пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 від 04.12.2023 року вбачається, що фактично подія відбулась 03.12.2023 року.

З копії військового квитка ОСОБА_1 , витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 за № 233 від 01.10.2022 року; довідки за № 534 від 05.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі.

З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 за № 107 від 18.04.2023 року вбачається, що зазначеним наказом призначені уповноважені особи, що мають право складати протоколи про військові адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців.

На думку суду, зазначені розбіжності стосовно дати складення протоколу та дати вчинення адміністративного правопорушення, зазначені у протоколі та доданих до справи матеріалах, не зазначення відповідного номеру протоколу, наявні розбіжності у прізвищі особи, як притягується до адміністративної відповідальності унеможливлюють встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та складу адміністративного правопорушення у його діях. Складення адміністративного протоколу 04.07.2022 року на майбутнє , тобто про подію, яка настала після його складення свідчить, фактично про фальсифікацію адміністративних матеріалів.

При ухваленні судового рішення суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовується як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, недоведеною.

За загальним правилом склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Відтак відсутність будь-якої з названих ознак виключає наявність складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, вбачається, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а відтак, провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, ч. 3 ст. 172-20, ст.ст. 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.172-20 КУпАП стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у його діях.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави за розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар