ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/5892/23 Головуючий в 1 інст. Пивоварова Ю.О.
Провадження № 33/807/756/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000, 00 гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 29 серпня 2023 року 15 год. 17 хв. в м. Запоріжжя, Олександрівський район, пр. Соборний, 36, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 21083», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження повного медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком лікаря № 7452 від 29.08.2023 року, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водію, про повторність попереджений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що працівники поліції та лікар в закладі охорони здоров`я порушили вимоги національного закону.

Вказує, що інформація, яка міститься в матеріалах справи, не відповідає дійсності і викладена не правдиво.

Наголошує, що він не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння.

Лікар не пропонував йому здати інші біологічні зразки. В силу фізіологічних особливостей він не зміг здати сечу для аналізу. Він просив дати йому води, однак працівники поліції відмовили в цьому.

Наголошує, що у разі неможливості взяти аналіз сечі, лікар мав взяти на аналіз інші біологічні речовини, зокрема слину, кров, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук тощо.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Постановою районного суду від 03.10.2023 року до адміністративної відповідальності притягнуто ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на письмові докази, які містяться в матеріалах справи, надавши їм належну правову оцінку.

Так протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №511719 (а.с.2), ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 29 серпня 2023 року 15 год. 17 хв. в м. Запоріжжя, Олександрівський район, пр. Соборний, 36, керував транспортним засобом «ВАЗ 21083», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження повного медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в лікаря-нарколога, що підтверджується висновком лікаря № 7452 від 29.08.2023 року, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водію, про повторність попереджений;.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ПДР України підтверджується наступними доказами:

- направленням на огляд (а.с.4), яким встановлено, що під час події ОСОБА_1 мав виражені ознаки наркотичного сп`яніння а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від огляду відмовився в закладі охорони здоров`я;

- медичним висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 29.08.2023 року за №7452 (а.с.5), яким встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду;

- оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску (а.с.9), який містить відеозаписи з місця події та закладу охорони здоров`я, де ОСОБА_1 відмовився від проходження повного медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в рушенні вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують інкриміновані обставини.

Суд відхиляє апеляційні доводи апелянта, оскільки вони є безпідставними та такими, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Зокрема, доводи про те, що матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 в порушенні вимог п.2.5 ПДР України, виходячи з наступного.

Так, з дослідженого судом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 після виявлення у нього ознак сп`яніння було доставлено до спеціалізованого медичного закладу. Під час огляду, лікарем-наркологом було встановлено, що ОСОБА_1 має клінічні ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано здати біологічні матеріали, однак останній від цього відмовився.

Крім того, під час апеляційного перегляду справи було витребувано копію акту медичного огляду КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 29.08.2023 року за №7452, з якого вбачається, що дійсно ОСОБА_1 мав клінічні ознаки наркотичного сп`яніння: обличчя бліде, слизова оболонка суха, дихання прискорене, зіниці розширені, міміка млява, тремтіння пальців рук. Висновок за результатами огляду - сп`яніння психостимуляторами. Заключний діагноз: відмовився від повного медичного огляду.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд також відхиляє доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від проведення огляду, а лише прохав взяти інший вид біологічного середовища, виходячи з наступного.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року N 1452/735, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Також може використовуватись і кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти інші біологічні зразки.

Тобто, тільки в силу певних обставин, коли водій без свідомості чи перебуває в важкому стані і у нього неможливо відібрати біологічне середовище (сечу), предметом дослідження можуть бути інші біологічні середовища, в тому числі і кров.

Оскільки ОСОБА_1 перебував в свідомості і впродовж перебування у медичному закладі свідомо не здав сечу лікар-нарколог прийшов до обґрунтованого висновку, що він відмовився від проходження повного медичного огляду.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 має захворювання або інші обставини, які йому перешкоджають здати сечу впродовж двох годин не було надано в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи в апеляційному порядку, що свідчить про безпідставність таких доводів апелянта.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наслідками апеляційного розгляду не встановлено істотних процесуальних порушень, як з боку працівників поліції під час складання адміністративного матеріалу, так і судом першої інстанції під час судового розгляду, які були б підставою для скасування постанови суду та звільнення особи від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП не встановлено, а відтак апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення.

При призначенні адміністративного стягнення, судом першої інстанції було в повній мірі дотримано вимоги ст. 33 КУпАП та призначено справедливе стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке за своєю суттю та розміром в повному обсязі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нових правопорушень.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/5892/23