Справа № 738/1537/23 Головуючий у 1 інстанції Волошина Н. В.
Провадження № 33/4823/925/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника адвоката Гутника В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Гутника В.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 536 грн 80 коп.

Судом встановлено, що 09 вересня 2023 року о 20 год. 14 хв по вул. Терентія Кореня, 8 в с. Блистова Корюківського району Чернігівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом Defiant Loton, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в лікарні відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, захисник адвокат Гутник В.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/73, яка є спеціальним нормативно-правовим актом по відношенню до ст. 266 КУпАП, є імперативною і підлягає обов`язковому застосуванню.

Зокрема, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу було проведено без залучення двох свідків. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення, у розділі «свідки» зазначено, що проводилась відеозйомка, а інформація про присутність свідків під час складання протоколу відсутня. На думку апелянта, фіксація на бодікамеру обставин проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не звільняє поліцейського від імперативного обов`язку залучення двох свідків до даної процедури.

Апелянт вважає, що за таких умов, можна стверджувати, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не був розпочатим, а тому наявне в матеріалах справи направлення до лікарні було виписано передчасно, як і передчасно складено протокол про відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Зазначає, що до протоколу додано диск із записом нагрудної камери поліцейського Дідовця А.А., проте протокол стосовно ОСОБА_1 складено ОСОБА_2 . Відомості про присутність поліцейського Дідовця А.А. на місці зупинки відсутні.

На думку захисника, матеріали справи не доводять склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та показав, у вересні 2023 року він був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. Під час спілкування з працівниками поліції, останні запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, він відмовився та сказав, що вживав спиртне, оскільки злякався, така ситуація з ним сталася вперше. Наполягав на тому, що алкогольні напої не вживав.

Захисник-адвокат Гутник В.П. в судовому засіданні апеляційного суду просив закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно його підзахисного складений із порушенням вимог закону. На місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції не були залучені свідки, у присутності яких ОСОБА_1 пропонувалося б пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Звертає увагу, що ОСОБА_1 на місці зупинки вів себе адекватно, не переховувався, їхав не поспішаючи. В цьому випадку, на думку апелянта, водія можливо попередити.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР.

Обставини вчинення ним адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: переглянутим відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, який є безперервним, встановлено, що працівниками поліції було зупинено мопед під керуванням ОСОБА_1 за порушення водієм Правил дорожнього руху. Під час перевірки документів поліцейським було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу або у лікарні, на що останній відмовився, пояснивши, що випив стакан пива, а тому не має потреби у проходженні такого огляду. Будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 на місці не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких даних не містять. Разом з тим, з переглянутого відеозапису не вбачається наявність у ОСОБА_1 поведінки, яка б свідчила про його розгубленість чи переляканість, про що зазначав його захисник у апеляційній скарзі, а навпаки водій під час спілкування з поліцейськими поводить себе впевнено, запитує у поліцейського, яке покарання йому буде за вчинення правопорушення.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.09.2023 року встановлено, що підставою для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів та направлення водія для проведення такого огляду до медичного закладу є виявлення поліцейським у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме різкого запаху алкоголю з порожнини рота.

Таким доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено підстави та процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі відмови водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту в частині незалучення свідків під час проведення огляду не ґрунтуються на вимогах закону, так як відповідно до ст. 266 КУпАП під час проведення огляду водія поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності свідків. Оскільки в даному випадку працівниками поліції застосовувались технічні засоби відеозапису, то у працівників поліції не було необхідності залучати свідків.

Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів встановлено, що працівник поліції ОСОБА_2 , який складав протокол, 09.09.2023 року з 16-00 год ніс службу спільно із старшим сержантом поліції ОСОБА_3 , який фіксував події нагрудною камерою, та був присутній з моменту зупинки транспортного засобу до моменту підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що не суперечить вимогам чинного законодавства та спростовує твердження апелянта про відсутність відомостей про присутність поліцейського ОСОБА_3 на місці зупинки.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Що стосується доводів захисника про закриття провадження у справі у зв`язку з малозначністю скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то вони не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності обмежитись усним зауваженням. Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених, серед іншого, статтею 130 КУпАП. Тобто, законодавець чітко визначив, що особи, які визнані винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, у тому числі ст. 130 КУпАП, з огляду на суспільну небезпечність таких правопорушень та посилення відповідальності за їх вчинення, не можуть бути звільнені від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 визнаний винуватим саме за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому у суду апеляційної інстанції немає процесуальної можливості звільнити його від адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 22 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

:

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Гутника В.П. - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко