Провадження № 3/127/7039/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2023 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шлапак Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого старшим офіцером відділення офіцерів запасу і кадрів Вінницького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 174-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи офіцером відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» в силу підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, в порушення вимог, пункту 1 частини першої статті 25 Закону України «Про запобігання корупції», 16.05.2022 подав «заяву про ухвалення додаткового судового рішення» де в подальшому винесено додаткове рішення 19.05.2022 щодо стягнення на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн., 28.06.2022 подав «заяву про ухвалення додаткового судового рішення», 28.06.2022 подав «заяву про видачу копії рішення», 28.06.2022 подав «заяву про видачу виконавчого листа» до Вінницького окружного адміністративного суду Вінницької області в якості представника позивача ОСОБА_2 , по справі № 120/19832/21-а, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 , будучи офіцером відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» в силу підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, в порушення вимог, пункту 1 частини першої статті 25 Закону України «Про запобігання корупції», 01.08.2022 подав заяву до Вінницького окружного адміністративного суду Вінницької області в якості представника позивача ОСОБА_3 , по справі № 120/19833/21-а, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що на підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області від 21.07.2021 він отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000820 від 30.07.2021. 01.12.2021 між ним та ОСОБА_3 було укладено договір про надання правничої допомоги. Грошові кошти за надання правничої допомоги ОСОБА_3 в розмірі 2000 грн. були отримані мною 15.02.2022. 24.02.2022 Указом Президента України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан, а також оголошено загальну мобілізацію. 26.02.2022 з метою виконання свого конституційного обов`язку, він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 та був мобілізований на військову службу до лав Збройних Сил України, яку проходить по теперішній час. З огляду на те, що чинне законодавство не передбачає порядок дій адвоката у разі призову по мобілізації в умовах воєнного стану, а саме порядку передачі справ, подальшого їх вирішення тощо, ним, на виконання вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та взятих на себе зобов`язань згідно договорів про надання правничої допомоги та з метою захисту прав клієнтів, подавались до суду декілька заяв в інтересах клієнтів. Вказані заяви подавались виключно з метою виконання взятих на себе зобов`язань відповідно до договорів про надання правничої допомоги, які були укладені до вступу на військову службу до ЗСУ та додатково не оплачувались. Крім того, згідно Рішення Ради адвокатів України № 24 від 03.03.2022 «Про особливості проходження адвокатами військової або альтернативної (невійськової) служби у період воєнного стану», визначено, що у період воєнного стану не вважати порушенням вимог щодо несумісності проходження військової або альтернативної (невійськової) служби адвокатами та не застосовувати таку підставу для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності. На даний час право на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 13.06.2023 на підставі поданої мною заяви.

Прокурор в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення підтримав, просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП та накласти на нього стягнення в межах санкції статті.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, врахувавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП доведена та повністю підтверджується матеріалами справи, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП настає за порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

Наведена норма КУпАП є бланкетною та відсилає до Закону України «Про запобігання корупції».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється: займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України; входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді)), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України, крім випадку, передбаченого абзацом першим частини другої цієї статті.

Згідно з ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний розсуд господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Під зайняттям іншою оплачуваною діяльністю слід розуміти виконання працівником, крім основної, ще й іншої оплачуваної роботи незалежно від укладення трудового договору.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» несумісною з діяльністю адвоката є: робота на посадах осіб, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»; військова або альтернативна (невійськова) служба; нотаріальна діяльність; судово-експертна діяльність.

Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що у разі виникнення обставин несумісності, встановлених частиною першою цієї статті, адвокат у триденний строк з дня виникнення таких обставин подає до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця заяву про зупинення адвокатської діяльності.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-4 КУпАП може бути виключно особа, на яку, в зв`язку з її посадою, поширюються певні законодавчі обмеження, щодо зайняття нею іншою оплачуваною діяльністю. Такий спеціальний суб`єкт існує лише тоді, коли обіймає цю посаду і правопорушення можливо вчинити тільки під час обіймання цієї посади.

З протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , будучи офіцером відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» в силу підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, в порушення вимог, пункту 1 частини першої статті 25 Закону України «Про запобігання корупції», 16.05.2022 подав «заяву про ухвалення додаткового судового рішення» де в подальшому винесено додаткове рішення 19.05.2022 щодо стягнення на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн., 28.06.2022 подав «заяву про ухвалення додаткового судового рішення», 28.06.2022 подав «заяву про видачу копії рішення», 28.06.2022 подав «заяву про видачу виконавчого листа» до Вінницького окружного адміністративного суду Вінницької області в якості представника позивача ОСОБА_2 , по справі № 120/19832/21-а, 01.08.2022 подав заяву до Вінницького окружного адміністративного суду Вінницької області в якості представника позивача Місюри О.Г., по справі № 120/19833/21-а.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , на підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області від 21.07.2021 отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000820 від 30.07.2021. Відповідно до наказу № 26 від 26.02.2022 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду офіцера відділення офіцерів запасу і кадрів, ВОС-2904003 шпк «старший лейтенант», та з цього часу являється військовою посадовою особою, в силу пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

У відповідності до ч. 9 ст. 20 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» на військових посадових осіб поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відтак, ОСОБА_1 ознайомлений із обмеженнями та заборонами щодо обмежень займатися іншою оплачуваною діяльністю чи наданні послуг, які оплачуються або можуть бути оплачені в майбутньому.

Проте в порушення наведеного законодавства та встановлених законом обмежень і заборон, перебуваючи на державному забезпеченні, ОСОБА_1 , вчинив порушення встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю, а саме займався адвокатською діяльністю.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши додані докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення № 545 від 22.05.2023 та № 500 від 24.08.2023, документами з ІНФОРМАЦІЯ_3 , попередженням про спеціальні обмеження та іншими матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, цілком доведена та підтверджена відповідними належними доказами, які узгоджуються між собою та жодним чином не спростовані.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зі змісту ст. 33 КУпАП слідує, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує обставини передбачені ст. 33 КУпАП, а тому приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-4 КУпАП без конфіскацією отриманого доходу.

Окрім того, судовий збір у розмірі 536,80 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави, оскільки відповідно до частини першої статті 40-1 КУпАП та пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 172-4, 221, 251, 252, 268, 276, 279, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень без конфіскації отриманого доходу.

Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя