Справа № 591/4495/23 Провадження № 3/591/1667/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Клімашевська І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31 травня 2023 року серії ААД №046854, ОСОБА_1 31.05.2023 о 23-27 год у м.Суми по вул. ЗСУ, поблизу буд. 21, керував електромопедом Super Soco TS 1200R ол без н/з з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, сповільненість, неприродня блідість. Від проходження оглуд на стан сп`яніння відмовився. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. За таких обставин, та враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді даної справи відповідно до вимог статті 268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до ч. 12 ст. 121 КУпАП під транспортними засобами у статтях 121-126, 127-1- 128-1, частинах першій і другій статті 129,статтях 132-1,133-1,133-2,139і140слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби. Таким чином, визначення транспортного засобу для цілей застосування ст. 130 КУпАП, вказаний нормативний акт не містить, а тому для вказаних цілей слід керуватися Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 (далі Правила).

Відповідно до п. п. 10.1 Правил, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Таким чином, під загальне визначення транспортного засобу підпадають усі без винятку пристрої призначені для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, зокрема велосипеди, гужові транспортні засоби, візки, самокати, тощо.

Правилами унормовано "права та обов`язки водіїв механічних транспортних засобів" (розділ 2 Правил), "вимоги до велосипедистів" (розділ 6 Правил), "вимоги до осіб, які керують гужовим транспортом" (розділ 7 Правил). При цьому, обов`язки водіїв, велосипедистів, осіб, що керують гужовим транспортом є відмінними, проте вказані особи мають і загальні обов`язки учасників дорожнього руху, які застосовуються до всіх учасників дорожнього руху без винятку. При цьому, за п. 6.7 Правил, а також п. 7.8 Правил велосипедисти та особи, які керують гужовим транспортом, і погоничі тварин повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу. Відповідальність за порушення правил дорожнього руху особами, які керують велосипедами, гужовим транспортом, і погоничами тварин передбачена у ст. 127 КУпАП, а ч. 3 ст. 127 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху пішоходами, велосипедистами та особами, які керують гужовим транспортом й погоничами тварин, які перебувають в стані сп`яніння.

Пунктом 2.13 Правил визначено категорії транспортних засобів, серед яких наявна категорія А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Разом з тим, пунктом 1.10 Правил визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія, затвердженого постановою КМУ від 08.05.93 N 340, передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на такі категорії, зокрема, "А1" - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун із робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів чи електродвигун потужністю до 4 кВт.

Таким чином, до категорії "А1" належать транспортні засоби, зокрема скутери, з електродвигуном потужністю від 3 до 4 кВт., оскільки вони належать до механічних транспортних засобів у розумінні Закону України "Про дорожній рух". На ці транспортні засоби право на керування передбачає наявність дозвільних документів.

Отже, наявність посвідчення водія та реєстраційного документа передбачено виключно для "механічних" транспортних засобів. Механічними вважають скутери з електродвигуном потужністю від 3 до 4 кВт., а також усі ТЗ із двигуном внутрішнього згоряння.

Таким чином, Правилами розмежовані поняття "механічний транспортний засіб" та "транспортний засіб" та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом. До аналогічного висновку прийшов і Верховний Суд у справі N 278/3362/15-к від 01.03.2018 року.

Згідно з пунктом 2.9А Правил, який викладено в розділі 2 "Обовязки і права водіїв механічних транспортних засобів», водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначення поняття водія наявне у п. 10.1 Правил. Так, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

З урахуванням наведеного, не може вважатися водієм в розумінні Правил, особа, що керує транспортним засобом з електродвигуном потужністю до 3 кВт, так як у такої особи відсутній обов`язок в отриманні відповідного посвідчення водія категорії А1. При цьому, транспортний засіб з електродвигуном потужністю до 3 кВт не підпадає під жодну з категорій, що визначена у п 2.13 Правил та не може вважатися транспортним засобом, що віднесений до категорії А1.

Таким чином, для цілей застосування ст. 130 КУпАП, не може братися за основу загальне визначення транспортного засобу, що наведене в п. 10.1 Правил, згідно якого транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, оскільки, виключно особи, що наділені обов`язком керування транспортним засобом із відповідним посвідченням водія певної категорії прямо підпадають під ознаки "водія", така особа керує транспортним засобом, що визначений у розділі 2 правил та несе адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП. Особи водії, наділені правами та мають обов`язки, які передбачені розділом 2 Правил.

Відповідно до протоколу серії ААД №046854, ОСОБА_1 31.05.2023 о 23-27 год у м.Суми по вул. ЗСУ, поблизу буд. 21, керував електромопедом Super Soco TS 1200R ол. Вказаний транспортний засіб обладнаний електродвигуном потужністю 1200 Вт, що не переводить його в категорію механічних транспортних засобів, а також він не є немеханічним засобом.

Діючими Правилами не врегульовано статус транспортних засобів обладнаних електродвигуном потужністю до 3000 Вт, відсутні норми, які регламентують обов`язок отримання водійського посвідчення у разі керування такими транспортними засобами, встановлюють спеціальні права та обов`язки таких осіб.

При цьому, така законодавча неврегульованість не може бути підставою для покладення на користувачів транспортних засобів обладнаних електродвигуном потужністю до 3000 Вт відповідальності, що прямо не передбачена законом, оскільки в такому разі це буде порушенням принципу, що визначений у ст. 19 Конституції України, згідно якого правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Таким чином, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази наявності об`єктивної сторони вчинене ного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, 10, 24, 33, 130, 221, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського Апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя І.В. Клімашевська