КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №33/824/5458/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 07 листопада 2023 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 551846 від 06 жовтня 2023 року - 05.10.2023 року о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , за місцем проживання вчинив відносно сестри своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою, принижував та штовхав, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю, стосовно постраждалої ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 07 листопада 2023 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави.

Направлено ОСОБА_1 як особу, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до Управління соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації /м. Київ, вул. О. Кошиця, 11/.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536, 80 гривні.

Не погоджуючись з вказаною постановою, 16 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Зазначає, що він проживає разом із своєю дружиною у квартирі за адресою АДРЕСА_2 , одна третина якої належить дружині на підставі права власності. Окрім них, у квартирі проживають сестра дружини ОСОБА_2 , її співмешканець ОСОБА_4 та її п`ятнадцятирічна донька. Вже тривалий час ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , не дотримуючись правил добросусідства, провокують конфлікти на побутовому рівні, заважають використовувати місця спільного користування у квартирі, постійно погрожують, останнім часом відбуваються навіть епізоди фізичного насилля.

Вказує, що 05.10.2023 року стався черговий конфлікт на побутовому рівні через те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знову цькували дружину ОСОБА_1 , у ході конфлікту ОСОБА_4 наніс мені тілесні ушкодження у вигляді синців в районі шиї та саден на голові.

Також зазначає, що протягом цієї події він фізичної чи психологічної шкоди ОСОБА_2 не завдавав, та про нанесення шкоди також ані у протоколі про адміністративне правопорушення, ані у постанові суду не згадується. Звертає увагу суду на те, що протягом сварки він робив певні висловлювання на адресу ОСОБА_2 , однак вони не виходили за межі обґрунтованих вимог припинити її та її співмешканця неправомірні дії на адресу ОСОБА_1 та його дружини. При цьому ОСОБА_2 залила ОСОБА_1 очі рідиною з балончика, внаслідок чого він нічого не бачив, міг штовхнути ОСОБА_2 хіба що випадково.

Також вказує, що у протоколі ГП №551846 не вказані свідки вчинення адміністративного правопорушення, йому не роз`яснено прав та обов`язків, був позбавлений права скористатися правовою допомогою. Крім того, протокол містить неточності, не конкретизовано по-батькові особи, що притягається до адміністративної відповідальності, також вказано, що потерпілі відсутні. Факт порушення не підтверджуються матеріалами справи, немає жодних доказів вчинення домашнього насильства.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції потерпіла особа ОСОБА_2 заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила відмовити у її задоволенні.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис який міститься в матеріалах справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної, психологічної або матеріальної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ГП №551846 ОСОБА_1 від підпису протоколу відмовився, також йому було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 551846 від 06 жовтня 2023 року, вбачається, що - 05.10.2023 року о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , за місцем проживання вчинив відносно сестри своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою, принижував та штовхав, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю, стосовно постраждалої ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 1).

Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 213438, вбачається, що цей припис винесений ОСОБА_1 строком на 5 діб -заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, (а.с. 2).

Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складеної працівником поліції ОСОБА_5 , визначено постраждалою особою ОСОБА_2 , кривдником ОСОБА_1 , а також визначено високий рівень небезпеки (а.с. 3-4).

Відповідно до рапорту інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 полку 2 (з обслуговування лівого берега) УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Марії Микитюк, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ГП № 551846 від 06.10.2023 року відносно ОСОБА_1 , будо допущено механічну помилку. В графі «потерпілий» прошу вважати вірно громадянку ОСОБА_2 (а.с. 5).

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 05.10.2023 року, яка адресована на ім`я начальника Дарницького УП ГУНП в м. Києві, вбачається, що ОСОБА_2 просила притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який 05.10.2023 року о 22 год. 50 хв. вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме вчинив фізичні ушкодження відносно неї, накинувся с кулаками на її співмешканця і почалась драка. ОСОБА_1 почав кричати і ображати її, вдарив по лиці, а її співмешканець ОСОБА_4 почав захищати ОСОБА_2 (а.с. 6).

Отже, вище вказані обставини свідчать про ознаки існування завдання шкоди, у виді домашнього насильства психологічного характеру, що полягало в умисних діях, а саме висловлювався у бік ОСОБА_2 грубою нецензурною лайкою, принижував та штовхав, а відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Позиція самого ОСОБА_1 , яку він висловив, як в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді, розцінюється апеляційним судом, як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, суд апеляційної відхиляє, оскільки такі твердження спростовуються матеріалами справи, а саме терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 213438 від 06.10.2023 року (а.с. 2), формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства відповідно до якої ОСОБА_2 працівником поліції визнано постраждалою особою відповідно до обставин які мали місце 05.10.2023 року (а.с. 3-4), письмовою заявою ОСОБА_2 в якій просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки останній вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме ображав нецензурною лайкою, принижував та штовхав (а.с. 6).

Доводи апеляційної скарги про те, що протягом цієї події він фізичної чи психологічної шкоди ОСОБА_2 не завдавав, та про нанесення шкоди також ані у протоколі про адміністративне правопорушення, ані у постанові суду не згадується. Протягом сварки він робив певні висловлювання на адресу ОСОБА_2 , однак вони не виходили за межі обґрунтованих вимог припинити її та її співмешканця неправомірні дії на адресу ОСОБА_1 та його дружини, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки данні доводи спростовуються відеозаписом, який був переглянутий в судовому засіданні. Заперечень щодо відеозапису від ОСОБА_1 не надходило.

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі ГП №551846 не вказані свідки вчинення адміністративного правопорушення, йому не роз`яснено прав та обов`язків, був позбавлений права скористатися правовою допомогою. Крім того, протокол містить неточності, не конкретизовано по-батькові особи, що притягається до адміністративної відповідальності, також вказано, що потерпілі відсутні, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки такі доводи не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, а також спростовуються рапортом працівника поліції про виправлення в протоколі про адміністративну відповідальність ГП №551846 технічної помилки.

Тому суд апеляційної інстанції вважає вищенаведені твердження безпідставними.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн в дохід держави, направлення ОСОБА_1 як особу, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до Управління соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації /м. Київ, вул. О. Кошиця, 11/, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 07 листопада 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 07 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «13» грудня 2023 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко