справа № 619/2516/23
провадження № 3/619/1120/23
ПОСТАНОВА

іменем України

12 червня 2023 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Овсянніков В.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не сплачує аліменти ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 10.03.2015 по 01.04.2023. загальна сума боргу по несплаченим аліментам становить 212 251, 12 гривень, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Дослідивши протокол та додані до нього документи, суд приходить до наступного.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено частину статті 183-1 КУпАП, з огляду на те, що дана стаття містить не одну частину, а суд не має права самостійно кваліфікувати дії правопорушника.

Суддя зазначає, що недотримання вказаних вимог закону при складанні уповноваженими органами протоколу про адміністративні правопорушення порушує засади принципу верховенства права та законності, які застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини; а також виключає можливість визначення судом меж неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, неконкретність обвинувачення, пред`явлене правпорушнику, призведе до порушення його прав на захист та позбавляє суд можливості роз`яснити йому суть вчиненого ним правопорушення, що гарантує право захиститися від чітко сформованих інкримінованих обставин вчинення правопорушення та залежно від цього обрати певну лінію захисту.

Разом з тим, у поясненнях ОСОБА_1 , доданих до матеріалів про адміністративне правопорушення зазначено, що до 2019 року він проживав разом з колишньою дружиною ОСОБА_2 та утримував свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У період часу з 2019 по 2021 аліменти ним сплачувалися, та він, на підтвердження, готовий надати копії чеків з банку.

В матеріалах справи наявна довідка-розрахунок боргу по аліментах ОСОБА_1 , роздруківка з реєстру Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області, але вона має не чіткий формат для перегляду, який не відображає місяців заборгованості. До того ж, в матеріалах справи відсутня інформація щодо того, коли саме ОСОБА_1 дізнався про наявний обов`язок щодо сплати аліментів.

Рішення суду від 12.05.2015 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів є заочним.

Матеріали справи не містять ані копії виконавчого листа, ані інших відомостей про день пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та відкриття виконавчого провадження .

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia»,рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе функції обвинувачення і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає обережності дій суду при вирішенні питання про тягар доказування в такій категорії справ.

З огляду на зазначене суд позбавлений змоги самостійно витребувати докази.

Враховуючи зазначене, вважаю, що протокол та додані до нього матеріали справи про адміністративне правопорушення слід повернути ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області для належного оформлення, відповідно до діючого законодавства України.

Керуючись ст. ст. 195-4, 251, 252, 256, 278 КУпАП, суддя

постановив:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 повернути до ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Овсянніков