Справа № 737/387/23
Провадження № 3/737/226/23
ПОСТАНОВА

14 червня 2023 року смт Куликівка

Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Решітько А.Д.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка матеріали адміністративного провадження, які надійшли з Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №955741 від 22.05.2023 року, 20 травня 2023 року о 23 год 30 хв ОСОБА_1 , щодо якої ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 27.02.2023 року продовжено адміністративний нагляд, порушила п. 1 встановлених обмежень, а саме заборону на вихід з місця проживання з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв, якщо це не пов`язано з виробничою необхідністю, тобто була відсутня за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , 20.05.2023 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП, оскільки 26.01.2023 вже притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що 20.05.2023 року, як і в усі інші дні з місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , після 22 години не відлучалась і знаходилась вдома, що може підтвердити її співмешканець.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення,виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частина 1 ст. 187 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме:

1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;

2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах;

3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу;

4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста);

5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Частина 2 згаданої статті встановлює відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Постановою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 26.01.2023 року ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 27.02.2023 року стосовно ОСОБА_1 було продовжено адміністративний нагляд строком на шість місяців з наступними обмеженнями: заборона виходу з господарства з 22.00 години до 06.00 години, якщо це не пов`язано із виробничою необхідністю; заборона виїзду за межі району без дозволу СПД №1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області; з`являтися на реєстрацію до СПД №1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області кожного 1-го та 4-го понеділка щомісяця до 12:00 год.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як доказ вчинення правопорушення матеріали справи крім, власне протоколу та копій відповідних судових рішень містять лише копію Листка контролю за дотриманням установлених обмежень дій піднаглядного ОСОБА_1 , та рапорт працівника поліції, що не може слугувати однозначним доказом відсутності особи у місці проживання та винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу, що Листок контролю за дотриманням установлених обмежень дій піднаглядною ОСОБА_1 , який міститься в матеріалах справи заповнений самим лише інспектором поліції, підпису піднаглядної особи в ньому не передбачено, тому він не може слугувати належним доказом та підтверджувати присутність чи відсутність громадянки ОСОБА_1 в певний час за місцем мешкання. Жодних інших доказів, зокрема, пояснень свідків, пояснень самої піднаглядної з даного приводу, відеозапис її відсутності за місцем мешкання в первний час матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Статтею 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також судову практику Європейського Суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» рішення від 09.06.2011 року, «Малофєєва проти росії» рішення від 30.05.2013 року, «Карелін проти росії» рішення від 20.09.2016 року, як і у кримінальному провадженні, так і в адміністративній справі суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд (суддя) також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП, тобто 20.05.2023 року порушила правила адміністративного нагляду встановлені щодо неї, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, доходжу до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н. Ю. Рубаненко