Справа№464/7164/23
пр.№ 3/464/2777/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУАП,

установила:

У провадженні суду знаходиться дана справа.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 568571, складеним 10 жовтня 2023 року Управлінням патрульної поліції у Львівській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ставиться у провину вчинення 10 жовтня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП.

Захисником - адвокатом Колотій Ю.Я. подано клопотання про закриття провадження у справі через неосудність останнього, покликаючись на долучений висновок судово-психіатричної експертизи.

Розглядаючи заявлене клопотання, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.17 КУАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану - ст.20 КУАП.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховним Судом у справі № 130/2612/17 у постанові від 19 листопада 2019 року сформульовано правову позицію про те, що неосудною визнається така особа, яка під час вчинення діяння не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) і юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає у наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки). Юридичний у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Висновок про неосудність особи у конкретній справі суд робить, спираючись на результати судово-психіатричної експертизи (постанова Верховного Суду від 29 листопада 2021 року у справі № 755/5059/19).

Із дослідженого висновку судово-психіатричного експерта Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків МОЗ України» за № 1266 від 24 листопада 2023 року за результатами судово-психіатричної експертизи вбачається, що ОСОБА_1 в період інкримінованого адміністративного правопорушення страждав тяжким психічним розладом у формі ІНФОРМАЦІЯ_2, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Установлено, що хворобливі розлади психічної діяльності вперше з`явилися у 2019 році, а у травні 2023 року психічний стан погіршився, що розцінюється як ІНФОРМАЦІЯ_3. У період ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується епікризами з медичної карти стаціонарного хворого.

Суд не має підстав сумніватися в достовірності висновку експерта та бере такий до уваги, адже судово-психіатричну експертизу проведено у відповідності до положень Законів України «Про судову експертизу» та «Про психіатричну допомогу».

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність (п.3 ч.1 ст.247 КУАП).

Наведене свідчить про необхідність закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з неосудністю ОСОБА_1 , який внаслідок захворювання не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано про тимчасове вилучені документа - посвідчення водія НОМЕР_1 від 06 липня 2022 року, з приводу чого суддя звертає увагу на наступне.

Як регламентовано ст.15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 07 жовтня 2022 року за № 1817 визначено Перелік медичних протипоказань (захворювань і вад), за наявності яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами. До таких, зокрема, відносяться хронічні психічні захворювання і стани, що прирівнюються до них і потребують обов`язкового диспансерного динамічного спостереження. Питання про допуск осіб з вираженими формами пограничних нервово-психічних розладів, пограничної розумової відсталості, затримками розумового розвитку вирішуються в індивідуальному порядку.

У відповідності до п.12 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України в редакції від 20 травня 2009 року № 511, у разі виникнення сумніву щодо стану здоров`я водія посадові особи Національної поліції, закладів охорони здоров`я, автотранспортних підприємств та організацій можуть направити його на позачерговий медичний огляд. Якщо водій ухиляється від проходження медичного огляду або за його результатами визнаний не здатним керувати транспортними засобами, поліцейські вилучають у нього посвідчення водія та/або роблять відповідну позначку, яка вноситься до Єдиного державного реєстру МВС, у порядку і строки, передбачені нормативно-правовими актами МВС.

У даній справі водію ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП.

Оскільки висновком судово-психіатричної експертизи установлено, що ОСОБА_1 страждає тяжким психічним розладом у формі ІНФОРМАЦІЯ_2, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, що призвело до висновку судді щодо неосудності особи, суддя вважає за необхідне довести до відома Управління патрульної поліції у Львівській області, яким вилучено посвідчення водія, про даний факт та вжити заходів у межах компетенції. Керування особою з виданим посвідченням водія у стані неосудності однозначно та безумовно створює загрозу безпеці іншим учасникам дорожнього руху, сприятиме учиненню різного роду правопорушень на транспорті.

Керуючись ст.ст.221, 247, 283, 284 КУАП,

постановила:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130КУАП закрити у зв`язку із його неосудністю.

Про викладене у мотивувальній частині постанови проінформувати Управління патрульної поліції у Львівській області для вжиття заходів у межах компетенції.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО