ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1321/23 Справа № 205/3865/23 Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Начиняного В.С., потерпілої - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Начиняного Вадима Станіславовича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 119 гривень. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

У постанові суду зазначено, що 03 квітня 2023 року о 13 год. 30 хв гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , вів себе нестримано, на зауваження не реагував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року та просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постановляючи оскаржувану постанову суд першої інстанції взяв до уваги лише пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка є заінтересованою особою. При цьому взагалі не врахував, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було надано та проігноровано можливість ОСОБА_1 викласти свої заперечення та доводи в поясненнях, на чому він неодноразово наполягав.

Крім того, вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на наявність порушень з боку ОСОБА_1 , а саме: не допитано сусідів, які б могли чути та бачити даний конфлікт та не додано відеозаписів, які б підтверджували факт вчинення ним дрібного хуліганства.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Начиняний В.С. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Додатково суду ОСОБА_1 дав пояснення про те, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 , це будинок на два господаря, а по сусідству проживає потерпіла ОСОБА_2 . Деякий час вони проживали мирно, спілкувалися, але з зими 2023 року між ними почалися сварки. Потерпіла постійно намагається його контролювати та пише на нього заяви до поліції. У той день він у своєму дворі жарив шашлики, але це не сподобалося ОСОБА_2 та вона викликала поліцію і на нього склали адмінпротокл за ст.173 КУпАП, хоча він потерпілу не ображав і нецензурно в її адресу не висловлювався. Сторонніх людей під час їхньої з потерпілою сварки у той день не було.

В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_2 з апеляційною скаргою не погодилася та зазначила, що вона проживає у будинку АДРЕСА_3 , по сусідству з ОСОБА_1 , яка орендує це помешкання, а господарі прохали її приглянути за ним. Десь з січня 2023 року між ними стали виникати конфліктні ситуації щодо поведінки ОСОБА_1 та вона разів 4-5 писала на нього заяву до поліції. Того дня вона побачила, що ОСОБА_1 у дворі розвів вогнище, пламя якого стало досягати до її господарських споруд і була загроза пожежі. Вона стала робити ОСОБА_1 зауваження, але той став її ображати нецензурною лайкою, тому вона викликала поліцію. Сторонніх людей під час їхнього конфлікту не було.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст. ст. 245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Згідно вимог ч.ч.1,2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Натомість, усупереч зазначеним вимогам закону ДОП СП ВП № 3 Тараненком А.В. протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №053273 від 07.04.2023 року відносно ОСОБА_3 за ознаками ст.173 КУпАП (а.с.1) був складений лише 07.04.2023 року, тобто через чотири дні з моменту виявлення правопорушення 03.04.2023 року.

Виходячи із загальних завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначених статтею 1 цього Кодексу, уповноважені посадові особи органів державної влади, які відповідно до ст.255 КУпАП наділені повноваженнями складати протоколи про адміністративне правопорушення, повинні діяти на підставі закону та згідно процедури визначеної законодавчими нормами. Однак ці порушення закону залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Отже, вищенаведені обставини дають підстави апеляційному суду констатувати, що у даній справі має місце істотне порушення процесуальних норм під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, а отже цей протокол, у розумінні ст.251 КУпАП, неможна вважати допустимим доказом по справі. Ці обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, а тому його посилання у постанові на цей протокол, як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, є неприпустимим.

Окрім того, диспозицією ст.173 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП виступають суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відтак, відповідно до ст.173 Кодексу про адміністративні правопорушення, дрібне хуліганство повинно проявлятись у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Натомість, зі змісту зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 07.04.2023 року серії ВАД №053273 (а.с.1) вбачається, що 03.04.203 року о 13:30 годині ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , виражався нецензурною лайкою на адресу гр. ОСОБА_2 , вів себе нестримано, на зауваження не реагував, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Згідно пояснень потерпілої ОСОБА_2 , наданих нею в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 винаймає житло у сусідньому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , систематично поводить себе неадекватно, своєю поведінкою порушує її спокій та спокій інших сусідів, конфліктує з нею. Зокрема, 03 квітня 2023 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 розпалив багаття поруч з господарськими будівлями та газовою магістраллю, вона хотіла зробити йому зауваження через те, що може виникнути пожежа, проте ОСОБА_1 почав виражатися на її адресу нецензурною лайкою, після чого вона викликала поліцію.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 03.04.2023 року (а.с.3) ОСОБА_2 просила органи поліції прийняти міри до її сусіда на ім`я ОСОБА_4 , який 03.04.2023 року о 13 год 30 хв. розпалив багаття, на зауваження не реагував, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував.

Згідно пояснень від 07.04.2023 року (а.с.6) ОСОБА_1 від пояснень та підписів відмовився на підставі ст.63 Конституції України.

Відповідно до рапорту ДОП СП ВП № 3 Тараненко А.В. (а.с.7) в ході виконання ЖЄО 6747 від 03.04.2023 до ДПП було викликано ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , з метою опитування. Останній повідомив, що він 03.04.2023 року розвів багаття на території домоволодіння, через що в нього виник конфлікт з сусідкою. Факт протиправних дій заперечив. Давати пояснення та підписувати будь-що відмовився, на підставі ст.63 Конституції України. По відношенню до нього було складено адміністративні протоколи за ст.173 КУпАП та ст.152 КУпАП, які ОСОБА_1 відмовився підписувати.

Тобто, з матеріалів справи та з наданих сторонами під час апеляційного розгляду пояснень вбачається, що особистий конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а в подальшому висловлювання ним нецензурною лайкою на адресу останньої, виник через паління ОСОБА_1 багаття на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , яке не може вважатися громадським місцем. Спокій інших громадян діями ОСОБА_1 порушений не був.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що місцевим судом при ухваленні оскаржуваного рішення, також залишено поза увагою, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №053273 від 07.04.2023 року (а.с.1) не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, зокрема не встановлено факту порушення ОСОБА_1 громадського порядку і спокою громадян, та наслідки цього порушення, настання яких передбачене диспозицією ст. 173 КУпАП.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати додаткові докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи.

У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов помилкового висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, тобто виражався нецензурною лайкою в громадському місці. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи захисника Начиняного В.С. про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника Начиняного В.С. підлягає задоволенню, а постанова судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року підлягає скасуванню, із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

На підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Начиняного Вадима Станіславовича - задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО