ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3623/23

провадження № 3/0285/2773/23

13 червня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу, що 12.06.2023 надійшов до суду, слідує, що ОСОБА_2 , який знаходиться під адміністративним наглядом, 07.06.2023 о 23:07 год. за місцем свого проживання не відчинив двері.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян; ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 187 КУпАП, зокрема другою її частиною, передбачено відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Як на доказ винуватості ОСОБА_2 у скоєнні зазначеного вище правопорушення поліцейським суду було надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №329457 від 08.06.2023; рапорт інспектора-чергового Звягельського РВП про отримання повідомлення від працівника поліції про відсутність ОСОБА_2 по місцю проживання під час перевірки;довідку серії ЖИТ №15954 від 17.01.2022 про звільнення ОСОБА_2 з Райківської виправної колонії №73 та постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду від 08.08.2022 №285/3143/14-кпро встановлення відносно ОСОБА_2 адміністративного нагляду.

Однак, вказані докази не можуть бути визнані належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, виходячи із наступного.

Процесуальними джерелами доказів є показання свідків, речові докази, відеодокази, документи, висновки експертів, тощо. Доказова база повинна випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що в зазначені у протоколі день та час він був удома, однак не відчинив двері тому, що спав. Рапорт оперативного чергового поліції, яким зафіксовано повідомлення зі служби 102 поліцейського екіпажу про перевірку адміннаглядного ОСОБА_2 , не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення і відповідно бути доказом в розумінні ст.251 КУпАП.

Також враховую те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Обставини, зазначені у протоколі та рапорті поліцейського, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишають місце сумнівам.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Резюмуючи викладене, надані докази не узгоджуються із суттю викладеного у протоколі правопорушення, який сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи. При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Зазначене становитиме порушення вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи (справа «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain»). Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП).

Встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказує на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.187 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення або отримання її копії.

Суддя О. О. Літвин