Справа № 504/2827/23
Номер провадження 3/504/1891/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф., розглянувши матеріали, що надійшли з УУП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, військовослужбовця (комісованого), зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Суворовським РВ ОМУМВС України в Одеській області 01.07.2011,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 155767 від 28.06.2023, складеного поліцейським взводу №1 роти №8 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП Бородій С.Ю. вбачається, що 28.06.2023 о 10:45 год. за адресою: Одеська область, Лиманський (нова назва Одеський) район, траса М-14 Одеса-Мелітополь, 21 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Dacia Logan», н/з НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на ПВР 232243. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення заборони керування транспортними засобами з явними ознаками наркотичного сп`яніння, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, підтримав надані його представником адвокатом Зозулянським Д.О. письмові пояснення, відповідно до яких 28.06.2023 о 10:55 год. ОСОБА_1 , керуючого транспортним засобом марки «Dacia Logan», н/з НОМЕР_2 зупинив поліцейський, який не пред`явив своє службове посвідчення, не повідомив ОСОБА_1 про його права в порядку ч.2 ст. 41 ЗУ «Про Національну поліцію», про причину зупинки та перевірки документів, чим не виконав вимоги ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію». Згідно пояснень ОСОБА_1 не є професійним адвокатом, юристом або просто правником, тому погано обізнаний щодо норм чинного законодавства України. Наслідком неповідомлення поліцейським його прав і обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України стало нерозуміння наслідків окремих його дій під час застосування співробітником Національної поліції превентивних заходів та складання вказаного протоколу про адміністративне правопорушення. На вимогу поліцейського ОСОБА_1 були пред`явлені всі необхідні документи на підтвердження права керування транспортним засобом, які були безпідставно відібрані. Фіксування співробітниками НПУ застосування відносно ОСОБА_1 превентивних поліцейських заходів велося не безперервно з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису №28/32999 від11.01.2019, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, тобто з перериванням відеозапису. Після перевірки документів один із співробітників НП повідомив про підозру у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зазначивши ознаки наркотичного сп`яніння, які на його думку, в ОСОБА_1 були наявні, а саме нереагування зіниць очей на світло, а також тремтіння рук. За доводами сторони захисту, незрозуміло як співробітник НП зміг встановити факт нереагування зіниць очей на світло, враховуючи те, що він був в темних окулярах, які не знімав під час розмови з поліцейськими. Крім зазначеного, у ОСОБА_1 мав місце хворобливий вигляд через тривале одужання після отримання бойового поранення під м. Соледар Донецької області.

Крім того, ОСОБА_1 суду пояснив, що відносно нього неодноразово складалися протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП через його зовнішній вигляд, а саме блідості обличчя. Підозри у вживанні наркотичних речовин працівники поліції не висували у випадку коли він був одягнений у військову форму, у випадку цивільного одягу працівниками поліції фіксувалися ознаки наркотичного сп`яніння та складалися протоколи за ст. 130 КУпАП, навіть під час пред`явлення медичної документації щодо підтвердження отримання бойового поранення. Оскільки такі звинувачення з боку працівників поліції мали системний та щоденний характер, він, через протест, відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки вважав таку поведінку з боку поліцейських проявом неповаги до ветеранів війни. Так, він двічі, з метою підтвердження відсутності наркотичних речовин в його крові прямував до медичної установи, де за результатом проведеного огляду ознак наркотичного сп`яніння у нього не було виявлено, що підтверджується відповідними висновками. Із врахуванням зазначеного, через прояв неповаги працівниками поліції до учасників бойових дій, що отримали важке поранення, він вже принципово відмовлявся від проведення огляду.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника адвоката Зозулянського Д.О., дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала

За змістом ст. 245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту ,а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, в обґрунтування своїх пояснень ОСОБА_1 надано відповідні докази того, що він дійсно під час виконання обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини внаслідок артилерійського обстрілу отримав бойове травмування - акуборотравму та силами медичного пункту 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 був евакуйований, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №10690 від 26.10.2022, виданої командиром військової частини НОМЕР_3 . Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 10386 від 22.10.2022 підтверджено, що бойове травмування військовослужбовця ОСОБА_1 сталося під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, травмування не пов`язане з вчиненням ним дій у стані алкогольного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень.

Суду в якості доказу проходження медичного огляду ОСОБА_1 надані висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.08.2023 № 001709, від 13.09.2023 № 002069, згідно яких у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння не виявлено. На підтвердження систематичного притягнення працівниками поліції ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП надано постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30.08.2023 про закриття провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 155772 від 02.07.2023 та постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 06.09.2023 про закриття провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 027409 від 27.06.2023. Предметом розгляду даної справи є протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 155767 від 28.06.2023.

За результатом дослідження доказів наданих стороною захисту, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП не має, оскільки обставини, зазначені в матеріалах справи, свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли та спростовуються поясненнями особи та наданими стороною захисту доказами.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Так, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 249, 251-252, 266, 284, 289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова