Спрова № 632/1429/22
провадження №3/632/193/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Журавель О.О., за участю секретаря судового засідання Самарської А.В., особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час судового розгляду справи.

08 березня 2022 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 035883 від 07 грудня 2022 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений щодо ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 07 грудня 2022 року о 16 год 40 хв. на трасі Р-51 Мерефа-Павлоград, неподалік міста Первомайський Харківської області, ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом автомобілем Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

2. Під час судового розгляду ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 07 грудня 2022 року у вечірній час він їхав на автомобілі Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1 на трасі Р-51 Мерефа-Павлоград, керування яким здійснювала інша особа. Неподалік міста Первомайський Харківської області у автомобілі відмовили гальма, автомобіль з`їхав у поле неподалік блокпосту, водій злякався та втік, а він залишився у автомобілі на місці пасажира. До нього підійшли військові та він пройшов до вагончику військових. Через деякий час під`їхали працівники поліції та висунили йому підозру, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, хоча він відразу повідомив, що автомобілем не керував. Не заперечував, що він напередодні випивав алкогольні напої, тому попросив іншу особу керувати о автомобілем.

3. Свідок ОСОБА_2 під час судового розгляду показав, що він являється поліцейським і складав протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 035883 від 07 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 07 грудня 2022 року близько 17-00 години на «102» надійшло повідомлення із блокпосту, що знаходиться неподалік м. Первомайський Харківської області про порушення особою громадського порядку, зокрема керування транспортним засобом, особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не проводилось, оскільки останній на час прибуття поліцейських у автомобілі не перебував, а знаходився у вагончику військових. Керування ОСОБА_1 транспортним засобом зафіксовано працівниками поліції також не було, оскільки вони прибули на місце події за викликом військових. ОСОБА_1 на місці події заперечував, як факт керування автомобілем, так і факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, однак за таких обставин жодна особа на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем опитана не була. У вагончику була жінка, яку вони також не опитали. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився у в закладі охорони здоров`я КЗОЗ «Первомайська центральна районна лікарня», після того як водій відмовився проходити огляд на місці зупинки. За результатами огляду, лікарем було констатовано, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Результат -1,7 ‰. Оскільки, крім ОСОБА_1 біля автомобілю нікого не було, то ним було прийнято рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП саме щодо ОСОБА_1 . У рапорті була зафіксована інформація щодо відмови водія від підпису у протоколі. Відео зйомка проводилась частково, зафіксовані лише фактичні дані, які свідчать про дотримання поліцейськими Порядку проведення огляду на стан сп`яніння. Права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ним роз`яснювались, водій відмовився підписати цей пункт, документу з цього приводу не складалося, оскільки було зафіксовано на відео.

4. Свідок ОСОБА_3 показала суду, що вона є лікарем КНП «Первомайська ЦРБ», яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. 07 грудня 2022 року близько 17-35 годин поліцією був доставлений громадянин ОСОБА_1 для проведення медичного огляду на стан сп`яніння. Було проведено огляд, встановлені ознаки сп`яніння, також за допомогою технічних засобів було підтверджено факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, зокрема виявлено- 1,7 ‰.. Не пам`ятає, які пояснення надавав ОСОБА_1 , зокрема, щодо перебування у стані алкогольного спяніння. У акті медичного огляду ОСОБА_1 зазначено, що зі слів водія-спиртні напої не вживав. Огляд проводився у присутності поліцейського.

ІІІ. Досліджені під час судового розгляду докази

5. На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення Суду надано такі докази:

5.1. протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 035883 від 07 грудня 2022 року;

5.2. диск із відеозаписом.

5.3. висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння;

5.4. акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції № 319 від 07 грудня 2022 року;

5.5. направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції;

5.6. акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу;

5.7. рапорт поліцейського СРПП Котляренка О.В. від 07 грудня 2022 року;

5.8. рапорт поліцейського СРПП Перевєрзєва Д. від 07 грудня 2022 року;

6. У свою чергу, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в спростування своєї вини надала особисті пояснення (див. пункт 2).

ІV. Оцінка Суду

7. Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує таке.

8. Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

9. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

10. Далі Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності,. а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

11.Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись відповідно до встановленого законодавством порядку.

Як зазначено у статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

12. У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ зазначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

13. В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

14. Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

15. Отже, повертаючись до обставин даної справи, Суд звертає увагу на те, що частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9.ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатності підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння чи в нього маються ознаки такого стану, а й та обставина, що він у такому стані керував транспортним засобом.

Тому для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог підпункту «а» п. 2.9 ПДР України, передбаченої ч. 1 ст. 130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності таких обставин:

- керування особою транспортним засобом у конкретних час і місці;

- вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння;

- встановлення під час проведення огляду стану алкогольного сп`яніння у водія.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведене в п. 27 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в п. 38 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (справа № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Отже, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та огляд на стан алкогольного сп`яніння, був проведений із дотримання Порядку, встановленим законодавством.

16. Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

17. Так, в даних правовідносинах з однієї сторони на підтвердження вини ОСОБА_1

у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення в матеріалах справи наявний фактично лише зазначений вище протокол (див. пункт 1). Із цього ж протоколу вбачається, що у відповідній графі протоколу відсутній запис про ознайомлення ОСОБА_1 із змістом протоколу, про роз`яснення водію його прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України , а також про відсторонення водія від керування транспортним засобом.

На доданому до матеріалів справи відеозаписі жодним чином не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Запис розпочинається з моменту приїзду поліцейських на блокпост (місце розташування автомобілю не зафіксовано), потім спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у вагончику військових, а у подальшому відмовою ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру на місці зупинки. Потім відеозапис припиняється. Даних про ознайомлення ОСОБА_1 із змістом протоколу, про роз`яснення водію його прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України відеозапис також не містить.

18. З іншої сторони, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав при цьому, на противагу складеному працівниками поліції протоколу, зазначив, що матеріали провадження не містять відомостей про те, що він керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції саме під час руху транспортного засобу.

Вказані пояснення ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження дослідженим відеозаписом зазначених подій, з якого можна зробити однозначний висновок, що водій ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції в часі, вказаному в протоколі.

При цьому, свідків події, органом на який покладено обв`язок щодо збирання доказів, не встановлено та не опитано.

19. По суті, таку ситуацію, в якій в підтвердження винуватості особи надано лише протокол про адміністративне правопорушення, в противагу яким ставляться пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, можна характеризувати як «показання на показання».

20. Суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорти не можуть бути визнані належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійним беззаперечними доказами, а обставини викладені в них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

21. У такому випадку Суд хотів би навести ситуацію, яка була на розгляді в Європейському Суді з прав людини у справі «Старков та Тищенко проти Росії» (рішення від 17 грудня 2019 року). Зокрема в пункті 26 Страсбурзький суд звернув увагу на те, що в цій справі єдиними доказами, на які посилалися суди при визнанні заявників винними, були протокол про адміністративне правопорушення та заяви співробітників поліції. Він вважає, що нездатність національних судових органів отримати свідчення незалежних спостерігачів за оспорюваним подій підірвала загальну справедливість судового розгляду.

22. При цьому, Суд, звертає увагу, що допитаний свідок - поліцейський ОСОБА_2 пояснив, що 07 грудня 2022 року працівниками поліції відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не проводилось, оскільки останній знаходився у вагончику військових. Керування ОСОБА_1 транспортним засобом зафіксовано працівниками поліції також не було, оскільки вони прибули на місце події за викликом військових, які несли службу на блокпосту. Зазначені особи опитані не були, їх особа також не була встановлена. Інших свідків події встановлено не було, хоча із відеозапису вбачається, що на місці події перебувала жінка.

23. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 07 грудня 2022 року, як і акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного від 07 грудня 2022 року підтверджують лише факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння,, але не підтверджують той факт, що він перебував в статусі водія.

24. Направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції та акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, на думку Суду, не може бути визнано допустимими доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки обставини викладені в цих документах ніяким чином не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а лише констатують факт затримання автомобілю працівниками поліції, якій на час їх приїзду не рухався.

25. Будь-яких інших доказів, які б свідчили про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 035883 від 07 грудня 2022 року, у тому числі о 16 год. 40 хв., як зазначено у протоколі, а також доказів зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 матеріали справи не містять. При цьому, Суд звертає увагу, що поліцейськими не додано навіть доказу, що мало місце повідомлення на «102» щодо порушення ОСОБА_1 громадського порядку, зокрема перебування у стані алкогольного сп`яніння.

26. Отже, Суд вкотре звертає увагу, що не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

27. Відтак, Суд повинен констатувати, що матеріали провадження не містять достовірних відомостей, з яких можна було б беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в змісті визначення цього терміну, а тому, на думку суду, зазначене не породжувало обов`язку проходити огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Тобто, суд констатує, що має місце недотримання поліцейським вимог ст.251,.252,266 КУпАП

При цьому, суд звертає увагу, що до аналогічного висновку дійшов Харківський апеляційний суд в постанові від 01 березня 2023 рок справа № 638/3043/22.

28. Також, на думку Суду, заслуговують на увагу і встановлені під час судового розгляду порушення процедури огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.

29. Так, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП та низці підзаконних нормативно-правових актів

Зі змісту ст.266 КУпАП вбачається, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

30. Пунктами 2,, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з подальшими змінами (надалі Порядок), встановлено, що огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у такому стані, згідно з ознаками, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, лікарем закладу охорони здоров`я.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

31. Отже, об`єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, є відеозапис події або присутність двох свідків, які фіксують та засвідчують факт правопорушення.

32. Відповідно до вимог, встановлених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026 (надалі Інструкція), включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Згідно з п.2 розділу І Інструкції, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Відповідно до п. 3 розділу 2 Інструкції портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку), який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Таким чином, як убачається із вище наведених положень чинного законодавства та відомчих нормативно-правових актів, під час здійснення своїх повноважень поліцейськими повинен використовуватися портативний відеореєстратор, отриманий за підписом у відповідному підрозділі поліції, та закріплений на форменому одязі працівника поліції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, у процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу, відеозапис саме з такого реєстратору є допустимим доказом наявності тих чи інших подій зафіксованих на ньому, оскільки саме з відеозапису, здійсненого на відеореєстраторі вбачається час та дата фіксації тих чи інших подій.

33.Однак, працівниками поліції відеозапис під час проведення огляду ОСОБА_1 не вівся з дотриманням зазначених вимог закону.

Як вбачається із даних диску, наданого суду, на такому зафіксовані два файли відеозапису. Однак жодний відеофайл не містить запису ані моменту руху автомобіля, ані моменту зупинки транспортного засобу та його місця знаходження. Також відсутній момент перебування водія у закладі охорони здоров`я та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також момент складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, із відеозапису вбачається, що часом та датою фіксації є- початок фіксації 26 липня 2009 року час (22.23.21-22.30.42), другий відеофайл 26 липня 2009 року час (23.01.30-23.04.01) .Разом з цим, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення-датою вчинення є 07 грудня 2022 року, події відбувалися із 16-40 годин до 18-20 годин (час складання протоколу).

При цьому, суд звертає увагу, що навіть, якщо припустити, що є помилка у даті 26 липня 2009 року ( воєнний час ведено в Україні із 24 лютого 2022 року), то помилка у часі подій, позбавляє суд можливості пересвідчитись у дотриманні поліцейськими вимог п.7 Порядку.

34. Отже, суд констатує, що відеозапис події, долучений до матеріалів справи є вибірковим, фрагментарним, зокрема не містить відомостей, як про керування ОСОБА_1 транспортним засобом (відеозапис не відтворює подій перед зупинкою автомобіля та саму зупинку), так і про належну процедуру проведення його огляду на стан сп`яніння (,на ньому зафіксовано момент, коли поліцейській пропонує пройти водію огляд на стан сп`яніння на місці події, а саме на блокпосту, однак подальші дії не зрозумілих підстав поліцейським вже не фіксуються), складення протоколу, зокрема ознайомлення водія із суттю адміністративного правопорушення та роз`яснення йому прав (хоча у рапорті поліцейського зазначено, що даний факт був зафіксований на відеозапис) також не зафіксовано. Дату та час подій встановити із відеозаписутнеможливо.

При цьому, суд звертає увагу, що ухвалою суду від 28 лютого 2023 року адміністративний матеріал повертався для належного оформлення, зокрема, щодо надання матеріалів повного відеозапису. І суду був наданий відеозапис, який у подальшому досліджений під час судового розгляду.

35. Отже, має місце недотримання поліцейським Інструкції щодо порядку роботи та застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки відеозапису та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

36. Також, суд не може залишити поза увагою, ряд порушень встановлених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 035883 від 07 грудня 2022 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП (див п.15).

При цьому, суд звертає увагу, що поліцейський Переверзєв Д.М. зазначив, що суть правопорушення та роз`яснення прав ОСОБА_1 було зафіксовано технічні засоби, останній від підпису відмовився. Однак зазначений момент також на відеозапису відсутній.

37. За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення складено працівником поліції з порушенням норм чинного законодавства, оскільки працівниками поліції не здійснювалася відеофіксація у встановленому законом порядку, а приєднаний до матеріалів справи відеозапис не містить фіксації події, яка б підтверджувала весь хід такої події як під час зупинки транспортного засобу, так і під час складання протоколу.

38. Таким чином, суд доходить висновку, що спосіб, у який здійснювався збір доказів, особами, на яких покладений такий обов`язок, відповідно до вимог ст.251 КУпАП є явно «несправедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

При цьому, суд приймає до уваги, що до аналогічного висновку дійшов Харківський апеляційний суд в постанові від 10 травня 2023 року справа № № 635/1433/22

39. Отже, наведені вище факти відповідно до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги Суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

40. Докази надані особою, яка притягується до адміністративної відповідальності (див. пункт 2) переважають докази надані в підтвердження його вини (див. пункт 5) і державою не виконано тягар доказування по доведенню винуватості ОСОБА_1 в діянні, що йому інкримінується.

41. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

42. Таким чином, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд дійшов висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

З цих підстав, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:О. О. Журавель