Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/512/23 Головуючий у суді І інстанції: Подоляк Я.М.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач у суді ІІ інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

за участю:

потерпілого ОСОБА_1 ,

представника потерпілого адвоката Ісмайлової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький спільну апеляційну скаргу адвоката Гулого А.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно протоколу працює оператором змішувальником ТОВ «ФЕРВІТА», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПта на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови суду 20.04.2023 року о 19:30 год. Кіровоградська область м. Олександрія на перехресті рівнозначних доріг вул. Багратіона та вул. Трудових Резервів водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул Багратіона в бік вул. Леоніда Коваленка не був уважним, не надав дорогу транспортному засобу MERCEDES-BENS Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався праворуч від нього по вул. Трудових резервів в бік вул. Крилова та мав перевагу у русі, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів та обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з завданням матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.3б, п.16.12 ПДР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Гулий А.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою закрити провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що транспортний засіб ОСОБА_2 був у полі зору автомобіля MERCEDES-BENS Vito, однак водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 не здійснив жодних дій з метою уникнення ДТП.

Також з бокових вікон видимість мінімальна, оскільки на момент ДТП були сутінки та по боках від дороги дуже багато насаджень, які обмежують видимість всього перехрестя.

В той же час ОСОБА_2 під`їжджаючи до перехрестя згідно ПДР пригальмував і переконавшись у відсутності транспортних засобів продовжив рух.

При цьому водій транспортного засобу MERCEDES-BENS Vito ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі без увімкнених ходових вогнів або ближнього світла фар із більшою швидкістю 60-70 км/год.

Вказує, що сліди гальмівного шляху транспортного засобу MERCEDES-BENS Vito, як на дорожньому полотні так і в схемі місця ДТП.

Автомобіль «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед скоєнням ДТП рухався зі швидкістю 20 км/год.

Разом з апеляційною скаргою адвокат Гулий А.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначене клопотання мотивовано тим, що представник ОСОБА_2 отримав копію постанови суду тільки 27.10.2023.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову судді суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху.

При цьому, винність ОСОБА_2 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 20.04.2023 року серії ААД №049661, яким підтверджується, що саме 20.04.2023 року о 19:30 год. Кіровоградська область м. Олександрія на перехресті рівнозначних доріг вул. Багратіона та вул. Трудових Резервів, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_2 . Також протокол зазначено не виконання водієм вимог п.2.3б, п.16.12 ПДР України.

- схемою місця ДТП, відповідно до якої ДТП відбулось за участю транспортних засобів «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та MERCEDES-BENSVito, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортний засіб «Mitsubishi Outlander» отримав механічні пошкодження в передню центральну частину, передню праву частину, а транспортний засіб MERCEDES-BENSVito передня права та ліва частина. ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 який зазначив, що того дня їхав з роботи. Рухався зі швидкістю 40 км/год. Перехрестя по якому він рухався є рівнозначним. Інший учасник ДТП їхав зі швидкістю 60 км/год. в бік вул. Трудових Резервів. Оскільки це перехрестя з поганою видимістю, поява іншої машини із більшою швидкістю була для нього несподіваною. Гальмівного шляху іншого учасника ДТП не було;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який вказав, що він керував MERCEDES-BENS Vito рухаючись на перехресті вул. Трудових Резервів помітив транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», який повинен був надати йому перевагу в русі згідно правила «правої руки», після цього він здійснив усі дії щоб уникнути ДТП, але транспортний засіб «Mitsubishi Outlander» не знизивши швидкість, не надавши перевагу в русі здійснив зіткнення з його транспортним засобом;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , де вони зазначили, що були пасажирами транспортного засобу MERCEDES-BENS Vito, помітила транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», який не надав перевагу в русі їх транспортному засобу та здійснив зіткнення. Водій MERCEDES-BENSVito, намагався уникнути зіткнення та здійснив всі необхідні заходи. Дана пригода трапилась 20.04.2023 о 19:30 год.;

- висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи від 05.10.2023 року з якої вбачається, що технічний зміст вимог п. 2.3 (б) і (д) та 16.12 ПДР визначає, що водій автомобілю ОСОБА_2 , при наближенні до перехрестя був зобов`язаний уважно стежити за розвитком дорожньої обстановки, визначити наявність транспортних засобів, що рухаються в напрямку перехрестя з правої сторони, (у даному випадку автомобіль «MERCEDES-BENS Vito», і тільки після цього прийняти рішення: перетнути перехрестя, не створюючи перешкод у русі, чи зупинитись, щоб дати дорогу автомобілю «MERCEDES-BENS Vito», який у розглянутій ситуації користувався переважним правом проїзду. Наявність насаджень дерев, що обмежують оглядовість перехрестя, не звільняє водія від обов`язку забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, апеляційний суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2 водій транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті рівнозначних доріг вул. Багратіона та вул. Трудових Резервів, не був уважним, не надав дорогу транспортному засобу «MERCEDES-BENS Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який згідно п. 2.3 (б) і (д) та 16.12 ПДР мав перевагу у русі рухався праворуч від нього по вул. Трудових резервів в бік вул. Крилова внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів та обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з завданням матеріальних збитків.

За таких підстав, дії ОСОБА_2 , які виявилися в порушенні п.2.3б, п.16.12 ПДР України - знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з обставинами ДТП, в результаті чого транспортні засоби «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «MERCEDES-BENS Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 отримали механічні пошкодження.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП доведена повністю.

Що стосується доводів про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення та відсутність в діях його вини, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до п. 2.3 б Правил дорожнього руху України водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п 16.12 Правил дорожнього руху України водій на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

З схеми місця ДТП вбачається, що транспортні засобі отримали механічні пошкодження передніх частин.

Враховуючи те, що вимогами ПДР України покладений обов`язок водію на перехресті рівнозначних доріг дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, а також схему місця ДТП відповідно до якої транспортні засобі отримали механічні пошкодження передніх частин, суд апеляційної інстанції вважає, що дії ОСОБА_2 , які виявилися в порушенні п.2.3б, п.16.12 ПДР України - знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з обставинами ДТП, а тому не можуть бути враховані доводи апеляції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення та відсутність в діях його вини.

При цьому, у справі проведено судову інженерно-транспортну експертизу з якої вбачається, що технічний зміст вимог п. 2.3 (б) і (д) та 16.12 ПДР визначає, що водій автомобілю ОСОБА_2 , при наближенні до перехрестя був зобов`язаний уважно стежити за розвитком дорожньої обстановки, визначити наявність транспортних засобів, що рухаються в напрямку перехрестя з правої сторони, (у даному випадку автомобіль «MERCEDES-BENS Vito» і тільки після цього прийняти рішення: перетнути перехрестя, не створюючи перешкод у русі, чи зупинитись, щоб дати дорогу автомобілю «MERCEDES-BENS Vito», який у розглянутій ситуації користувався переважним правом проїзду. Наявність насаджень дерев, що обмежують оглядовість перехрестя, не звільняє водія від обов`язку забезпечення безпеки дорожнього руху.

Доводи про погану видимість на перехресті у зв`яжу із наявністю насаджень, судом не може бути враховано, оскільки у відповідності до вимог п 16.12 Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 повинен був зупинитись, впевнитися в безпечності виконання маневру та далі продовжити рух.

Натомість з першочергових пояснень ОСОБА_2 не вбачається, що останній зупинився перед перехрестям рівнозначних доріг.

Вказані пояснення щодо зупинки ОСОБА_2 перед перехрестям надані під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції.

В той же час, з пояснень ОСОБА_2 які надані під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції не зрозумілим залишається питання, коли останній побачив транспортний засіб «MERCEDES-BENS Vito», то чому він бачачи транспортний засіб, який має перевагу в русі не вжив заходів щодо екстреного гальмування. При цьому, як зазначає

ОСОБА_2 його швидкість була 20-40км/год.

Також не можуть бути враховані доводи захисника Сьори В.Г. про те, що водій «MERCEDES-BENS Vito», зобов`язаний був зупинитися перед перехрестям, оскільки в дані дорожній обстановці, яка мала місце, транспортний засіб «MERCEDES-BENS Vito», у відповідності до вимог 16.12 ПДР мав першочергове право проїзду перехрестя.

Доводи про те, що транспортний засіб «MERCEDES-BENS Vito», рухався без увімкнених денних ходових вогнів, окрім, як поясненнями самого захисника жодними доказами не підтверджуються.

При цьому, в матеріалах справи, наявні фото з місця ДТП з яких вбачається, що на транспортному засобі «MERCEDES-BENS Vito», були увімкнені денні ходові вогні.

Також доводи про те, що транспортний засіб «Mitsubishi Outlander» вже завершив переїзд перехрестя є такими, що не знайшли своє підтвердження та спростовуються схемою місця ДТП з якої вбачається, що ДТП сталось на середині перехрестя.

Доводи про те, що ДТП сталось ближче до напрямку руху транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» судом не можу бити враховано, оскільки в матеріалах справи наявна схемою місця ДТП з якої вбачається, що ДТП сталось на середині перехрестя, яка підписана усіма учасниками ДТП.

При цьому, під час складання адміністративних матеріалів у учасників ДТП, будь-яких зауважень не виникало.

Разом з тим, самі по собі доводи про закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення за наявності факту ДТП а також відсутності гальмівного шляху транспортного засобу «MERCEDES-BENS Vito», є не прийнятними оскільки, як вбачається з матеріалів справи стан покриття поїзної частини було мокре.

Отже, підстав констатувати порушення Правил дорожнього руху України в діях іншого водія, у суду не вбачається, оскільки він мав першочергове право проїзду перехрестя рівнозначних доріг та у відповідності до висновку експерта № 2158/2481/23-27 від 05.10.2023 дії водія ОСОБА_1 не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП з технічної точки зору.

З огляду на викладе, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення та відсутність в діях його вини, як такі, що надані з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_2 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАПкваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні.

При цьому, будь-яких норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про визнання

ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та закриття провадження, оскільки під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, необхідно встановити наявність або відсутність вини особи відносно якої складені протоколи про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене апеляційну скаргу адвоката Гулого А.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення задовольнити, а постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Гулому А.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2023 року.

Апеляційну адвоката Гулого А.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук