ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1169/23 Справа № 243/896/23 Суддя у 1-й інстанції - Сидоренко І. О. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В. на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 квітня 2023 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом першої інстанції, 14.03.2023 року о 09.55 год. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: м. Словянськ, пров. Конституції, буд. № 28, реалізовувала алкогольні напої з рук без будь яких дозвільних документів, чим порушила ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Постановою судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вимірі становить 6800 гривень, з конфіскацією предметів торгівлі, а 1002 літра міцних напоїв, 818 літрів алкогольного пива, 297 літрів слабоалкогольних напоїв, 187 літрів виноматеріалу, передані на зберігання до ВП №4 Краматорського РУП ГУНП у Донецькій області відповідно до квитанції № 1819/205/04-2023; купюру номіналом 500,00 грн., стягнуто судові витрати.

З таким судовим рішенням не погодився захисник Прокопцев С.В. та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити та повернути конфісковані предмети торгівлі. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на порушення складання протоколу, так у протоколі не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, при цьому під нормативним актом розуміється не лише зазначення Закону та статті, а й конкретної частини, пункту, підпункту, абзацу. Так, у протоколі не наведено, яку саме частину ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» порушено діями ОСОБА_1 .

Крім того, в матеріалах справи не міститься факту торгівлі ОСОБА_1 , оскільки не встановлено кому та скільки остання продала алкогольних напоїв.

Звертає увагу, що обшук проведений у будинку ОСОБА_1 , проведений в рамках кримінального провадження та з метою відшукання наркотичних засобів та проведений з рядом порушень вимог КПК України, а тому є недопустимим доказом у дані справі.

Судом не повно з`ясовані обставини справи, оскільки досліджено письмові показання лише одного свідка.

Звертає увагу, що конфіскація предметів застосована судом з порушенням норм закону, оскільки конфісковано може бути предмет, який є у приватній власності порушника.

До судового засідання учасники судового провадження не з`явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, захисник надав заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Вищезазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше (стаття 251 КУпАП).

Отже, відповідно до цієї норми одним із джерел доказів та документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення, є протокол про адміністративне правопорушення.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення містить стаття 256 КУпАП, якою, поряд з іншим, передбачені викладення суті адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих та інше. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як на доказ вини ОСОБА_1 суд першої інстанції послався на Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 938323 від 14.03.2023 року; Пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких останній показав, що купив у невідомій жінці у гаражі горілку за 500 гривень; протокол догляду від 14.03.2023 року, відповідно до якого у присутності понятих та у присутності ОСОБА_1 , була виявлена та вилучена алкогольна продукція та купюра номіналом 500,00 грн., яка повернута ОСОБА_1 до вирішення питання по суті; протокол догляду від 14.02.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_2 добровільно надав для огляду пляшку горілки «Козацька Рада» міцністю 40% об`ємом 1 літр та пляшку об`ємом 0,5 літра з міцною спиртовою рідиною прозорого кольору; протокол обшуку від 14.03.2023 року, проведеного у рамках кримінального провадження № 0000058 від 14.02.2023 року, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_2 , наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів виявлено не було; ухвала слідчого судді від 15.02.2023 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відшукання наркотичних засобів та предметів, пов`язаних з їх виготовленням та вживанням; письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких остання вказала, що віддала хлопцеві пляшку горліки, він передав їй 500 гривень, потім прийшли співробітники поліції; відео, на якому зафіксовано факт продажи алкогольної продукції.

Отже судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю алкогольними напоями з рук.

Проаналізувавши обставини скоєного правопорушення та докази, що містяться в матеріалах справи суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновками викладеними в оскаржуваній постанові зважаючи на наступне.

Разом з цим, норма ч. 3 ст. 156 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види діяльності і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих протиправних діянь, які врегульовані законом.

Стаття 256 КУпАП передбачає, що в протоколі про адміністративне правопорушення окрім того зазначається і нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення.

Тобто необхідним є встановлення та зазначення у протоколі, норми яких законів порушила особа, діючи всупереч встановленому законом порядку.

Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не вказано конкретно, яку саме норму спеціального закону нею порушено, у результаті чого може настати відповідальність, передбачена ч. 3 ст. 156 КУпАП України.

Зокрема, у протоколі зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушила ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», однак не зазначено яку саме норму порушено ОСОБА_1 . Вказане, на думку апеляційного суду є важливою складовою, оскільки ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» складається більше ніж з 60 частин.

Суд першої інстанції, у своїй постанови взагалі послався на іншу статтю вказаного закону, а саме п. 10 ст. 15 -3 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», отже безпідставно доповнив фабулу протоколу, чим вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Крім того, відсутні достовірні відомості, щоб поза розумним сумнівом стверджувати, що рідина, яка знаходилась у пляшці, яку придбав свідок та рідина, яка знаходиться у вилучених пляшках відповідає критерію алкогольних напоїв.

Апеляційний суд звертає увагу, що наявність алкогольних напоїв у будинку, що виявлені під час обшуку, не підтверджують факт торгівлі ними, крім того судом в рамках кримінального провадження, не надано оцінки вказаному протоколу обшуку, а тому у спарві про адміністративне правопорушення посилання на нього є передчасним.

Беручи до уваги у сукупності із встановленими під час судового розгляду справи обставинами, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що працівником поліції, як суб`єктом владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо правомірності складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, не зазначено яку саме спеціальну норму матеріального права було порушено ОСОБА_1 , що стало підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а тому відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями та викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На зазначені порушення суд першої інстанції не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про допустимість доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний допустимим джерелом доказів у даній справі.

Як наслідок, інші докази, на які послався суд першої інстанції, є похідними і, на переконання колегії суддів є недопустимими доказами за принципом плодів отруйного дерева. (Рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України»).

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). «Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки її вина не доказана належними та допустимими доказами.

Так, приписами ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Виходячи з вищезазначеного, висновки судді першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП , не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови судді місцевого суду щодо ОСОБА_1 прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В. задовольнити.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 квітня 2023 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.156 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучені предмети торгівлі відповідно до квитанції №1819/205/04-2023 повернути за належністю власнику.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя