ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6741/23
провадження № 3/753/3167/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ФОП ОСОБА_1 , розлученої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол серії ААД № 044615), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 19.04.2023 року о 09 год. 25 хв., керуючи автомобілем марки «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Зарічна у м. Києві, в порушення вимог п. 13.1 ПДР, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Golf 4», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 124 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 124 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.

Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати, зокрема безпечної дистанції.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях зазначила, що вона, керуючи автомобілем марки «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Зарічна, зі сторони просп. М. Бажана, в напрямку Південного мосту у м. Києві, прямувала в колоні зі швидкістю 20 км/год. Попереду неї рухався автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , який різко загальмував, не увімкнувши при цьому ні сигналу повороту, ні знаку аварійної зупинки. Вона не зрозумівши дії водія вказаного транспортного засобу, не встигла зреагувати на його різку зупинку, внаслідок чого сталося зіткнення.

В свою чергу з пояснень іншого учасника пригоди - ОСОБА_2 вбачається, що він, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf 4», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Зарічна, зі сторони просп. М. Бажана, в напрямку Південного мосту у м. Києві, мав намір виконати маневр повороту у двір будинку по АДРЕСА_2 , при цьому він завчасно увімкнув покажчик правого повороту та зупинився, щоб пропустити автомобіль, який виїжджав із двору вказаного будинку, та в цей час відчув сильний удар в задній бампер свого автомобіля від автомобіля «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору. Також вказав, що на момент зіткнення його автомобіль майже стояв.

Вказані пояснення, надані ОСОБА_2 є логічними, послідовними та такими, що повністю узгоджуються повністю узгоджуються із об`єктивними даними схеми ДТП, яка складена уповноваженою особою та підписана учасниками пригоди без будь-яких зауважень, зокрема щодо місця зіткнення транспортних засобів та їх розташування після зіткнення, напрямку руху, характеру та локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів. Так, із даних схеми вбачається, що автомобіль «Volkswagen Golf 4» отримав ушкодження: кришки багажника та заднього бампера, а автомобіль «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 в свою чергу отримав пошкодження: капоту, решітки радіатора та переднього бампера.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Питання про наявність чи відсутність вини у даній пригоді водія «Volkswagen Golf 4», д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 , за уваги на відсутність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не відноситься до предмету розгляду вказаної справи.

При обранні виду стягнення, суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Вилучене посвідчення водія - повернути власнику.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя