Справа № 148/2485/23
Провадження №3/148/1400/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 , працюючої пакувальником паперових виробів ТОВ «Тера Фуд», за ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків по вихованню своєї онуки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 07.10.2023 самовільно залишила місце проживання та 08.10.2023 її місцезнаходження було встановлено поліцейськими в смт. Тростянець.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного вище правопорушення визнала та щиро розкаялася. Пояснила, що її дочка, матір її внучки ОСОБА_3 , проходиь службу в ЗСУ. У відсутність дочки вона проживає з онучкою та займається її вихованням. Так як онучка знаходиться в підлітковому віці, в них складні відносини, інколи онучка її не слухає, без дозволу їде до своїх друзів, не повідомляючи, куди саме. Так сталося і 11.11.2006 року. Оскільки вона переживала за онуку, не знала, де та знаходиться, то змушена була звернутися до поліції. Пообіцяла в подальшому краще виконувати обовязки по вихованню онуки.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 10.10.2023 (а.с. 2), копію рапорту від 08.10.2023 (а.с. 3), копію заяви ОСОБА_1 від 08.10.2023 (а.с. 4), письмові пояснення ОСОБА_1 від 08.10.2023 (а.с. 5), письмові пояснення ОСОБА_2 від 08.10.2023 (а.с. 6), письмові пояснення ОСОБА_4 від 08.10.2023 (а.с. 7), копію постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.04.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 16 ), доходжу висновку, що своїми діями ОСОБА_5 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, - ухилення батьків або осіб, які їх заміняють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи особу порушника ОСОБА_1 , ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також той факт, що вчинене нею адміністративне правопорушення не спричинило шкоди, не призвело до тяжких наслідків, вважаю можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, а ОСОБА_1 звільняється від адміністративної відповідальності, то в даному випадку судовий збір сплаті не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 40-1, 184, 283, 284, суддя

постановив:

За малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.А.Штифурко