Справа № 461/5080/23 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/1661/23 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Назаркевича С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника Назаркевича С.М. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2023 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2023 року

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 102 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 563 грн 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний виним у тому, що він 03.06.2023 о 11:40 год. у м. Львові на вул. Князя Я. Осмомисла, 11, здійснював торгівлю у невстановленому місці, на тротуарі, без дозвільних документів, промисловими товарами, а саме: різцями та ручкою для різця.

На постанову судді захисник Назаркевич С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Зазначає, що в кінці жовтня ОСОБА_1 дізнався про блокування його пенсійних рахунків та після отримання 28.10.2023 від органів ВДВС постанови про відкриття виконавчого провадження та виклику до органів ВДВС, ОСОБА_1 дізнався про існування постанови суду та безпідставне стягнення із нього, як інваліда І групи судового збору в розмірі 536 грн 80 коп. та застосування стягнення, а саме штрафу.

ОСОБА_1 був не згідний із постановою суду першої інстанції, тому звернувся до центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для призначення йому адвоката, який був наданий йому лише 02.11.2023.

07.11.2023 було подано клопотання про ознайомлення із матеріалами справи. 08.11.2023 - адвокат ознайомився із матеріалами справи. Після чого адвокатові був необхідний час для аналізу документів та написання апеляційної скарги, а тому строк на апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що 03.06.2023 орієнтовно о 11:00 год. ОСОБА_1 прямував до ринку «Вернісаж», що знаходиться поруч з театром імені ОСОБА_2 , для того щоб орендувати місце та здійснити продаж товарів власного виробництва, а саме різців. Такий підробіток для ОСОБА_1 дає змогу заробити незначну суму грошей, оскільки він є інвалідом І групи та відповідно розміру пенсії не вистачає на проживання та дороге лікування.

Однак, цього дня ОСОБА_1 почувався дуже погано та не дійшов на милицях до ринку «Вернісаж», тому вирішив зупинитись на вул. Кн. Я. Осмомисла у м. Львові та спробувати продати хоч якийсь товар, однак не продавши жодного товару, до нього підійшли працівники поліції та не давши пояснити усі обставини справи почали складати адміністративні матеріали.

Вважає, що мало місце незначне правопорушення, а тому враховуючи особу порушника, визнання ним вини, його важкий матеріальний стан доцільно застосувати до ОСОБА_1 усне зауваження.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , захисник Назаркевич С.М. апеляційну скаргу підтримали, просили її задоволити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Назаркевича С.М., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу задоволити з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

В апеляційній скарзі захисником не оспорюються висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 160 КУпАП, а тому зазначені обставини не є предметом перегляду в апеляційному порядку, з огляду на положення абз.7 ст. 294 КУпАП.

Предметом апеляційного розгляду є перевірка доводів захисника щодо наявності підстав для застосування у даному конкретному випадку, інституту звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з примітки до статті 22 КУпАП, положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2,122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою п`ятою статті 126, статтями 130 та 161-1 цього Кодексу.

Чинний закон про адміністративну відповідальність не містить у собі визначення поняття малозначності, а також не розкриває основних його ознак.

Відтак слід дійти висновку, поняття малозначності має оціночний характер, його зміст визначається, шляхом надання правозастосовним органом (судом) оцінки усім конкретним обставинам справи.

Виходячи із загальної сутності ознак малозначності у справах про адміністративні правопорушення, слід дійти висновку, що малозначними є лише (тільки) ті адміністративні правопорушення, які не становлять великої (значної) суспільної шкоди, а також унаслідок їх заподіяння, не відбувається спричинення збитків державним та/або суспільним інтересам, чи то громадян, в залежності від характеру правовідносин.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 3 червня 2005 року N 8 роз`яснив, що, вирішуючи питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, суди повинні враховувати як вартість, так і кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Відтак, враховуючи відомості про ОСОБА_1 , який раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, є інвалідом І групи, визнав вину у скоєнні адміністративного правопорушення, його важке матеріальне становище, а також відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, а також те, що внаслідок вчинення ним адміністративного правопорушення не було заподіяно шкоди державним, приватним та суспільним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом, апеляційний суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 22 КУпАП, оголосивши усне зауваження.

На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде справедливим, співмірним, необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

У відповідності до абз 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Приписами ст. 284 КУпАП регламентовано, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Разом з тим доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування суддею першої інстанції норм матеріального закону, а саме стягнення з ОСОБА_1 судового збору, оскільки інваліди І групи звільненні від його сплати (ЗУ «Про судовий збір) є обґрунтованими й відповідно підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

У матеріалах справи наявне пенсійне посвідчення на прізвище ОСОБА_1 відповідно до якого ОСОБА_1 є інвалідом І групи, термін дії безтерміново, відтак останній звільнений від сплати судового збору із врахуванням вимог п.9 ст 5 ЗУ «Про судовий збір».

На підставі викладеного, апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 160 КУпАП скасувати. На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 160 КУпАП та обмежитися усним зауваженням. Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити захиснику Назаркевичу С.М. строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Назаркевича С.М. задовольнити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 160 КУпАП скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження про адміністративну відповідальність щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 160 КУпАП закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах