Справа № 442/4822/23 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 33/811/1581/23 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Александрова Дмитра Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Александрова Дмитра Олександровича на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 жовтня 2023 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп) судового збору.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 12.07.2023 о 22 год 05 хв у м. Дрогобич на вул. Стрийській, 469, керував транспортним засобом марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на Алкотесті Драгер, результат якого 2,49 проміле. Вказаними діями порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

На вказану постанову захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Александров Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Також просить повторно допитати в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 та викликати в судове засідання поліцейського Солій М.В.

Звертає увагу суду на те, що поліція порушила процедуру огляду та склала протокол за порушення пункту 2.9А ПДР, якого фактично особа не порушувала.

В обґрунтування вказує про те, що постанова суду є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що докази вчинення особою правопорушення відсутні, результат огляду на приладі Драгер є недійсним.

Стверджує, що у протоколі про адміністративне правопорушення поліція вказала недостовірну інформацію про ніби то керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 не погодився з результатом, був направлений до лікарні, але відмовився туди їхати з поліцейським через роз`яснення стосовно того, що огляд в лікарні буде на такий самий Драгер, тобто у водія створили уяву про безперспективність поїздки до лікарні, внаслідок чого водій відмовився проходити медичний огляд в лікарні, тобто в діях водія порушення пункту 2.5 ПДР.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , виступ захисника - адвоката Александрова Д.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 474829 від 12.07.2023 (а.с.2); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду на стан сп`яніння 2,24%(а.с.3); результаті тестування за допомогою технічного пристрою «Drager» на стан сп`яніння, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 2,24 ‰, який підписаний особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності без будь-яких заперечень чи застережень(а.с.4); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(а.с.5); копії постановипро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7325830 від 12.07.2023(а.с.6); відеозаписі події(а.с.7), та інших матеріалах адміністративної справи, які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким забезпечені працівники поліції, з дотриманням вимог Інструкції. Результат тесту, становив 2,24 ‰, що підтверджується також відповідною роздруківкою, яку ОСОБА_1 засвідчив підписом.

При апеляційному розгляді не встановлено, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатом приладу Драгер, чи наполягав на проведенні освідування у медичному закладі, що спростовує доводи апеляційної скарги.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 474829 від 12.07.2023 оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував та жодних заперечень щодо правомірності проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан сп`яніння із використанням газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» не висловлював.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги апелянта безпідставними і такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення, та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатом приладу Драгер та бажав проїхати в медичний заклад, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки як вбачається з відеозапису події, на пропозицію поліцейського проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у разі незгоди його з результатом приладу Драгер, ОСОБА_1 ствердно відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а отже погодився з таким результатом.

Твердження апелянта про незаконність постанови судді, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Суддя районного суду всебічно, повно та об`єктивно дослідив та з`ясував усі обставини справи, та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду.

Окрім цього, апеляційний суд зауважує, що суд першої інстанції помилково вказав в постанові результат приладу Драгер 2,49%, таке слід вважати опискою, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, а також в роздруківці з приладу Драгер зазначено результат 2,24 ‰, що також підтверджується іншими матеріалами справи.

Враховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги апелянта про те, що постанова суду першої інстанції не є всебічною, повною і об`єктивною та такою, що підлягає скасуванню, є безпідставними.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Оскільки, водій ОСОБА_1 , 12.07.2023 о 22 год 05 хв у м. Дрогобич на вул. Стрийській, 469, керував транспортним засобом марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на Алкотесті Драгер, результат позитивний - 2,24 проміле,чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 а Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 , відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та є безальтернативним.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Александрова Дмитра Олександровича залишити без задоволення, а постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук