справа № 492/1477/23
ПОСТАНОВА

про повернення протоколу про адміністративне правопорушення

для належного оформлення

14 грудня 2023 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

ознайомившись зі справою про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Арциз Арцизького району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 812915 від 06 грудня 2023 року, ОСОБА_1 06 грудня 2023 року о 17 год. 00 хв. порушив Терміновий заборонений припис серії АА № 187513 від 06 грудня 2023 року, винесений строком на 10 діб з 13-00 год. 06 грудня 2023 року до 13-00 год. 16 грудня 2023 року, а саме зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, на заборону на вхід та перебування в місці проживання, заборону у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Виконуючи вимоги ст. 278 КУпАП про підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення, проходжу до висновку, що при складанні вказаного протоколу суттєво порушені вимоги ст. ст. 33, 256, 268 КУпАП, які не дають можливості розглянути справу по суті з наступних підстав.

Так, в порушення вимог ст. 256 КУпАП у вказаному протоколі при викладенні суті адміністративного правопорушення не зазначене місце вчинення правопорушення, кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які визначають спосіб його вчинення, а саме не зазначені дані про наслідки, які були спричинені чи могли бути спричинені, що є обов`язковою складовою складу зазначеного адміністративного правопорушення. Крім того не конкретизовано, який саме Терміновий заборонений припис стосовно кривдника порушив ОСОБА_1 , а саме не зазначено що стосовно кривдника, тобто ОСОБА_1 , а також у протоколі не зазначено які дії вчинено ОСОБА_1 , що потягло порушення вимог винесеного відносно нього ОСОБА_2 заборонного припису стосовно кривдника.

Крім того, в порушення вимог п. 6 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, у вказаному протоколі усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнені нерозбірливим почерком, внаслідок чого неможливо зрозуміти суть вчиненого адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за якою складено протокол, оскільки неможливо взагалі зрозуміти що конкретно правопорушнику ОСОБА_1 ставиться у провину та без зазначеного порушується його право знати у чому він обвинувачується, а відтак і право на захист.

Вказані обставини свідчать про те, що посадовою особою, яка склала протокол, не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки суть правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично відсутній виклад невиконання термінового заборонного припису ОСОБА_1 , стосовно якого він винесений.

Слід зазначити, що за змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть правопорушення, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Крім того, в порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі не зазначено місце проживання потерпілої, що позбавляє суддю викликати її в судове засідання, а також у протоколі відсутній підпис потерпілої.

Таким чином, невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 вимогам закону унеможливлює здійснити розгляд справи та прийняти у справі законне, обґрунтоване судове рішення, тому, без усунення зазначених недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Окрім зазначеного, встановлено, що до протоколу не долучені документи, що підтверджують факт винесеного відносно ОСОБА_1 . Термінового заборонного припису стосовно кривдника вчинення адміністративного правопорушення, а також інші докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які повинні мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

Крім того, у справі про адміністративне правопорушення відсутні документи, які підтверджують характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, що є обов`язковим, оскільки відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються вказані відомості.

Також, встановлено, що всі матеріали справи не оформлені належним чином, оскільки в описі не зазначено всіх реквізитів документів (дата, назва тощо) та до протоколу додані документи не засвідчені належним чином, що позбавляє суддю переконатися в належності документів.

Слід зазначити, що суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У разі, якщо вимоги до протоколу не дотримані про що зокрема, наголосив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення», суд може вмотивованою постановою повернути такий протокол для належного оформлення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 11-1219сап19.

Звертаю увагу, що підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Не відповідність складеного протоколу вимогам ст. 256 КУпАП та інших матеріалів справи не дає можливість здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення і, як наслідок, здійснити розгляд справи по суті та прийняти обґрунтоване та законне рішення по ній, оскільки відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях, у зв`язку з чим приходжу до висновку про повернення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП органу, який склав зазначений протокол, для належного оформлення.

Звертаю увагу на те, що при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому при додатковому опрацюванні необхідно долучити до протоколу відповідні документи та, в разі потреби, необхідно витребувати та приєднати до матеріалів справи інші документи, подання яких покладено на орган, який направляє справу до суду відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, суддя зазначає, що згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Отже, при доопрацюванні справи про адміністративні правопорушення необхідно усунути вищенаведені недоліки з дотриманням при цьому вимог ст. 38 КУпАП.

Керуючись вимогами п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, суддя, -

постановила:

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 812915 від 06 грудня 2023 року, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та справу про адміністративні правопорушення - повернути до Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.