П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справ, які надійшли з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , за ст. 124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

16.03.2023 року о 21 год. 13 хв. водій ОСОБА_1 в м. Мукачево по вул. Росвигівській, 2 «К», керуючи транспортним засобом марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , порушив п.10.1, 2.3.«б» Правил дорожнього руху, а саме: перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, що склалася, та допустив наїзд на транспортний засіб марки «SKODA PKTAVIA», номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований за вказаною адресою, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

16.03.2023 року о 21 год. 13 хв. водій ОСОБА_1 в м. Мукачево по вул. Росвигівській, 2 «К», керуючи транспортним засобом марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , порушив п.2.10а Правил дорожнього руху, а саме: ставши учасником дорожньо транспортної пригоди, внаслідок якої допустив наїзд на транспортний засіб марки «SKODA ОKTAVIA», номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований за вказаною адресою, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, а саме: залишення водіями транспортних засобів, на порушення встановлених правил, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

До вказаних висновків суддя дійшов з наступних підстав.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не визнав своєї винуватості та пояснив, що 16.03.2023 року о 17 18 год. припаркував транспортний засіб марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою м. Мукачево по вул. Росвигівська, 2 «К», зайшов в кафе, алкогольних напоїв не вживав. Через 15 хвилин покинув зазначене кафе, сів в машину під керуванням ОСОБА_3 , з яким перемістилися в інший заклад «Гуд Бір», де і вживали пиво.

Залишений за адресою м. Мукачево по вул. Росвигівська, 2 «К» транспортний засіб марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , особа ОСОБА_2 перегнав до закладу «Гуд Бір», де в той момент знаходився ОСОБА_1 . Пробувши в закладі «Гуд Бір» до його закриття, ОСОБА_1 сів автомобіль марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився в нерухомому стані, двигун не заводив, і в той момент до нього підійшли працівники поліції, звинувативши його в скоєні дорожньо транспортної пригоди, залишенні місця пригоди, вживанні алкогольних напоїв після скоєння дорожньо транспортної пригоди.

Заявив клопотання про закриття адміністративного провадження з підстав відсутності складів адміністративних правопорушень за ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав відсутності належних, допустимих, достатніх доказів.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав розписку, в якій зазначив про отримання від ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 22 400 грн. в якості відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої при ДТП, яке мало місце 16.03.2023 року в м. Мукачево по вул. Росвигівській, 2 «К». Претензій до ОСОБА_5 не має.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що 16.03.2023 року після 18 год. перегнав автомобіль марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , з адреси м. Мукачево по вул. Росвигівська, 2 «К» на адресу м. Мукачево, вул. Генерала Петрова, біля магазину «Ideal».

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

При цьому, відповідно статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Надані матеріали, які є доказами в розумінні КУпАП, на думку судді, є достатніми, належними та допустимими, аби зробити висновок у справі щодо винуватості ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.

Зокрема події, які описані в протоколі серії ДПР 18 №293916 від 17.03.2023 року, протоколі серії ДПР 18 №293916 від 17.03.2023 року та в протоколі серії ДПР 18 №2293915 від 17.03.2023 року пов`язані між собою, оскільки від установлення того, чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом та учинив дорожньо-транспортну подію, після якої залишив місце пригоди, залежить також і наявність чи відсутність статусу водія, а отже і відповідальність за учинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Суд переконаний, що саме ОСОБА_1 16.03.2023 року о 21 год. 13 хв. в м. Мукачево по вул. Росвигівській, 2 «К», керуючи транспортним засобом марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «SKODA PKTAVIA», номерний знак НОМЕР_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, виходячи з наступного.

Зокрема, з приєднаного потерпілим ОСОБА_4 до матеріалів справи відеозапису з камер зовнішнього спостереження, що розміщені на фасаді будинку по вул. Росвигівській в м.Мукачево, вбачається, що ОСОБА_1 на адресу м. Мукачево, вул. Росвигівська, 2 «К» приїхав на автомобілі марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , зайшов в заклад громадського харчування. О 21 год. 13 хв. 16.03.2023 року в темну пору доби водій автомобіля марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «SKODA ОKTAVIA», номерний знак НОМЕР_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

З рапорту інспектора взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Закарпатській області лейтенанта поліції Сухан В. від 17.03.2023 встановлено, що о 21 год. 35 хв. працівники поліції на службовий планшет отримали виклик про «ДТП без травмованих» за адресою м. Мукачево, вул. Росвигівська, 2 «К». Вжитими заходами було встановлено, що до даної події причетний автомобіль марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 . Даний автомобіль був виявлений в м. Мукачево по вул. Генерала Петрова біля магазину «Ideal».

З відеозаписів з нагрудних відеокамер вбачається, що спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 починається о 22:54 16.03.2023, коли останній знаходився на місці водія в нерухомому транспортному засобі марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації руху, порушення мови. Панель приладів на автомобілі ввімкнена (22:58 год. 16.03.2023). Факт скоєння ним ДТП, а також залишення місця ДТП ОСОБА_1 заперечив. Поліцейський намагався з`ясувати хто ще, окрім ОСОБА_1 , міг керувати авто та бути причасним до скоєння дорожньо транспортної пригоди, на що ОСОБА_1 о 23:00-23:01 год. 16.03.2023 повідомив «Дружина моя може їздити на машині», о 23:06 16.03.2023 на запитання поліцейського хто був за кермом відповів: «Не знаю». Пізніше на місце події прибув потерпілий ОСОБА_4 . На твердження потерпілого стосовно того, що ОСОБА_1 пошкодив його машину, останній о 23:25 - 23:27 год. 16.03.2023 відповів «Я не бачив, я заплачу за ремонт», о 23:28 год. 16.03.2023 «Я готовий це питання вирішити».

Версії, що транспортним засобом керував ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на місці події не висував. Будучи доставленим в відділ поліції для складання адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 також не повідомляв про факт передання автомобіля марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , іншій особі, зокрема ОСОБА_6 , хоча і розповідав про обставини проведення ним часу ввечері 16.03.2023 (00:38 00:40 год. 17.03.2023).

Отже, версія про керування автомобілем ОСОБА_2 , скоєння саме ним ДТП, залишення в подальшому місця ДТП, була висунута ОСОБА_1 лише в судовому засіданні.

Покази свідка ОСОБА_2 стосовно керування ним о 21:13 год. 16.03.2023 року автомобілем марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , суддя оцінює критично, так як свідок до уповноваженого підрозділу Національної поліції із заявою про визнання фактів правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП не звертався.

Збитки, завдані власнику транспортного засобу марки «SKODA ОKTAVIA», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 відшкодовані саме ОСОБА_5 , а не ОСОБА_2 .

На переконання судді, наведене свідчить, що саме ОСОБА_7 о 21:13 год. 16.03.2023 року керував легковим автомобілем марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , порушив пункти 10.1, 2.3 «б» Правил дорожнього руху, учинив дорожньо-транспортну подію, після чого залишив місце цієї пригоди, у зв`язку з чим суд критично розцінює невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості та посилання на керування автомобілем особою ОСОБА_2 , бо такі твердження повністю спростовуються встановленими під час судового розгляду обставинами.

Твердження ОСОБА_1 про керування транспортним засобом іншою особою суддя розцінює як спосіб захисту з метою уникнення суворої адміністративної відповідальності та суспільного осуду за неправомірні дії.

Разом з тим, суддя не погоджується з кваліфікацією дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ч. 4 ст. 130 КУпАП та зазначає наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 293915 від 17.03.2023 вбачається, що 16.03.2023 року о 23 год. 02 хв. ОСОБА_1 в м. Мукачево по вул. Генерала Петрова біля магазину «Ideal» вживав алкогольні напої (з його слів пиво) після дорожньо транспортної пригоди за його участі на транспортному засобі марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 130 КУпАП, якою встановлено адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю, зокрема, алкоголю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2. 10 (є) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №2293915 від 17.03.2023 року та інші наявні у справі докази, вважаю, що працівником поліції при складанні протоколу було допущено неправильне застосування норм матеріального права, а саме: невірно зазначена частина ст.130 КУпАП.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони ч. 4 ст. 130 КУпАП є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, вбачається, що ОСОБА_1 підтверджував факт вживання ним спиртних напоїв. Так, о 23:02 16.03.2023 ОСОБА_1 повідомляв «Я п`яний», о 23:10 год. 16.03.2023 «Я вживав алкогольні напої», о 23:30 год. 16.03.2023 «Я сидів в кафе, пив водку», о 00:38 год. 17.03.2023 «Випили 3 пива».

Такий його стан підтверджується і результатами медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.03.2023 року.

Однак, доказів про вживання алкоголю після вчинення ОСОБА_1 ДТП, а саме: 16.03.2023 року о 23 год. 02 хв., як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять, і їх не здобуто під час судового розгляду. У вказаний час та дату (16.03.2023 року о 23 год. 02 хв.) відбувалося спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції.

Суддя вважає, що в порушення вимог ст. 251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення. Таким чином, вина останнього у вчиненні правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП не доведена.

При цьому, є достатньо підстав вважати, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, а саме: керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справі «OZTURKv.GERMANY» від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання, ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи наведене та беручи до уваги ч.3 ст.337 КПК України, приходжу до висновку про можливість застосування аналогії закону при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення та у зв`язку з цим змінити правову кваліфікацію адміністративного правопорушення з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 цієї статті, через те що така кваліфікація відповідає обставинам справи та не погіршує становище ОСОБА_1 .

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, суддею не встановлено.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкція ст.122-4КУаАП передбачає накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі від п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Санкція ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчинених ним правопорушень, відсутність обставин, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, суддя приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строк на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1,122-4, 124, 130, 221, 268, 280, 284, 287-291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 визнати винним за ст.122-4 КУпАП, ст.124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 16.06.2023.

Суддя Олена ГОЛЯНА