Провадження № 3/643/4429/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 суддя Московського районного суду м. Харкова Скотар А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АДД № 224600, згідно з яким 22.10.2023, о 16:35, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz S500», р.н. НОМЕР_2 по Салтівському Шосе, буд. 155/93 у м. Харкові з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота). Згідно медичного висновку Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Отже, останнім порушено п. 2.9 «а» ПДР України, через що його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В суді ОСОБА_1 вину у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та через свого представника адвоката Василенко Н.М. надав клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування своєї позиції ОСОБА_1 зазначив:

1. Матеріали про адміністративне правопорушення не містять доказів порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху (далі ПДР), які б давали працівникам патрульної поліції відповідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» право здійснити законне зупинення його транспортного засобу. З погляду на це всі наступні вимоги співробітників патрульної поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно останнього не є належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2. Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкції), затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП складається на підставі акту огляду на стан сп`яніння, яким встановлено даний стан. Патрульні в порушення Інструкції акту огляду на стан сп`яніння не склали, ОСОБА_1 не вручили, отже можна констатувати порушення порядку огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і, відповідно, вимог ст. 266 КУпАП. За даних умов висновок медичного огляду особи на стан сп`яніння є недійсним.

3. Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи з місця події не є безперервними, через що неможливо відновити всі обставини події, а момент складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 взагалі не зафіксований.

4. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 224600 від 22.10.2023 містить недостовірні відомості в частині опису ознак алкогольного сп`яніння, нібито виявлених у ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. З наявного відео вбачається, що під час спілкування з патрульними ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання та висловлював свої заперечення, його хода була стійка, а поведінка цілком відповідала обстановці.

5. Дані відеозаписів підтверджують факт порушення інспектором Управління патрульної поліції положень ст.ст. 251, 254, 256 КУпАП, оскільки при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектор Редько О.Ю. у присутності ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не складала, не роз`яснила ОСОБА_1 прав, передбачених чинним законодавством України, отже протокол є недопустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проаналізувавши у сукупності всі долучені до справи докази, суд дійшов наступного: відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

Як встановлено під час судового розгляду 22.10.2023 працівниками патрульної поліції відносно ОСОБА_1 складений протокол про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження факту скоєння даного адміністративного правопорушення до матеріалів адміністративної справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 224600 від 22.10.2023, ДВД-диски з відеозаписом обставин адміністративного правопорушення з бодікамер працівників поліції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3034 від 22.10.2023, рапорт співробітника патрульної поліції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Суд не погоджується з думкою ОСОБА_1 та його представника, викладеною у пунктах 2, 3 та частково у пункті 4 клопотання про закриття провадження у справі, а саме щодо порушення працівниками поліції Інструкції в частині не складення акту на стан алкогольного сп`яніння та не вручення його копії ОСОБА_1 ; не забезпечення безперервності фіксування правопорушення; порушення порядку виявлення та фіксування ознак алкогольного сп`яніння у останнього.

Так, відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу II Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучається акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 4 розділу Х Інструкції передбачено, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Отже, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння складається працівником поліції в разі проведення такого огляду з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, тоді як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки через фактичну відмову останнього від цього не здійснювався. Таким чином, акт огляду на стан сп`яніння працівником поліції на місці зупинки не складався цілком законно.

Твердження про незабезпечення безперервності фіксування правопорушення не відповідає дійсності, так як долучені до матеріалів про адміністративне правопорушення відеозаписи з бодікамер працівників поліції вказують на зворотне. Відповідні відеозаписи дійсно перериваються після кількох хвилин безперервного запису, проте дана обставини викликана технічними характеристиками фіксуючого пристрою, і кожен наступний відрізок відеозапису починається з позначки часу, на якій закінчився попередній запис.

Суд погоджується, що після зупинки автомобіля ОСОБА_1 останній поводився адекватно. З наданого відео вбачається, що під час спілкування з патрульними ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання та висловлював свої заперечення, його хода була стійка, а поведінка цілком відповідала обстановці. При цьому протокол про адміністративне правопорушення містить опис ознак сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 : запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Хоча й не всі зазначені в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння візуально спостерігаються на відеозаписі, одна з них, а саме почервоніння обличчя, що можна віднести до ознаки алкогольного сп`яніння, передбаченої п. 3 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, є очевидною. Саме про виявлення цієї ознаки працівник повідомив водієві. Отже, казати про таку недостовірність змісту протоколу про адміністративне правопорушення в частині опису ознак алкогольного сп`яніння, виявлених у водія, яка має призвести до визнання протоколу про адміністративне правопорушення недостовірним та недопустимим доказом, не можна.

Разом з тим, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається ряд порушень діючого законодавства працівниками патрульної поліції, які не дозволяють суду визнати надані останніми докази допустимими, достовірними та достатніми, так як вони не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» і не є такими, що свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження даної позиції слід зазначити наступне: відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 13 Закону України «Про національну поліцію» (далі Закон) у складі поліції функціонує патрульна поліція.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками… .

Поліція, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону, діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 18 Закону встановлено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції… .

Статтею 35 Закону передбачені випадки, за яких поліцейський може (частина 1) та зобов`язаний (частина 2) зупиняти транспортні засоби.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Частина 3 ст. 35 Закону передбачає, що п оліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Аналіз наявного у справі відеоматеріалу дає підстави стверджувати, що зупинка автомобіля ОСОБА_1 відбулась за відсутності будь-яких передбачених законом підстав, за яких працівник поліції може чи зобов`язаний зупинити транспортний засіб. Саме тому, на думку суду, поліцейський не виконав і вимог ч. 3 ст. 35 Закону та не поінформував водія про причину зупинки з описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Після зупинки працівники поліції звернулись до водія зі словами: «Ви так крадетесь» та «акуратно їдете», що відображено у відеозаписі. Очевидно, що зазначені обставини не є, та не можуть бути підставою для зупинки транспортного засобу згідно викладених вище норм, а відповідне звернення інформуванням про причину зупинення в розрізі ч. 3 ст. 35 Закону.

Порушення водієм ОСОБА_1 ПДР, яке відповідно до ст. 35 Закону давало б право зупинити транспортний засіб ОСОБА_1 , не тільки не доведено працівниками поліції, але й не зафіксовано останніми та не оголошено водієві. Таким чином суд змушений констатувати, що зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 відбулось всупереч закону.

За вказаних обставин всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі докази, зокрема процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та отриманий за її результатами висновок, не можна вважати правомірними за принципом «плодів отруйного дерева», так як є достатні підстави вважати, що відповідні докази не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом, а в даному випадку в наслідок незаконного зупинення транспортного засобу.

Зазначена обставина зумовлює визнання протоколу про адміністративне правопорушення, похідних від нього та інших наявних у матеріалах справи доказів недопустимими, тобто одержаними з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості, відповідно до якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами. Суд не має права за своєю ініціативою збирати додаткові докази винуватості особи.

За даних обставин не роз`яснення ОСОБА_1 після зупинення транспортного засобу та під час складення протоколу про адміністративне правопорушення його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що знайшло своє підтвердження після перегляду всіх наявних відеоматеріалів, не є основною, самостійною та безумовною підставою для закриття провадження у справі. Зазначене порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, допущене працівниками поліції на стадії оформлення адміністративного матеріалу, хоча і є суттєвим порушенням прав та законних інтересів водія, проте, враховуючи поведінку ОСОБА_1 , який добровільно виконував запропонований службовою особою варіант дій в ситуації, що склалась, а в наступному скористався правовою допомогою адвоката у суді, не призвело до невідворотних правових наслідків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, в зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 268, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 224600 від 22.10.2023) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10-ти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду, через місцевий суд.

Суддя А.Ю. Скотар