ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/315/23 Справа № 703/818/23 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Биченко І.Я. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Зачепи Л.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 Зачепи Л.О. на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 18 лютого 2023 року близько 08 год. 20 хв. в м.Сміла по вул.Громова керував автомобілем «ВАЗ 21091», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці та у медичному закладі відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 Зачепа Л.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 квітня 2023 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази порушення водієм ОСОБА_1 ПДР, які б, відповідно до ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням, у зв`язку із чим водій не був зобов`язаний виконувати всі наступні вимоги працівників поліції, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник зазначає, що матеріалами справи підтверджується згода ОСОБА_1 на проходження тесту щодо встановлення стану сп`яніння, але у працівників поліції був відсутній прилад для проведення відповідно процедури освідування водія та які змушували ОСОБА_1 чекати поки їм привезуть прилад для проходження освідування. Тоді як ОСОБА_1 необхідно було зробити укол інсуліну, в зв`язку з підвищенням рівня цукру в крові, тому він був змушений відмовитися від проходження освідування так як не мав можливості чекати. Пройти освідування в медичному закладі ОСОБА_1 не пропонували. Також працівники поліції не роз`яснили наслідки відмови від проходження освідування.

Вважає, що з наявних у матеріалах справи відеозаписів вбачається, що в зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час ОСОБА_1 перебував в тверезому стані, виконував всі вказівки працівників поліції, поводив себе відповідно до обстановки та не мав жодних явних ознак алкогольного сп`яніння, які були зазначені в акті огляду на стан сп`яніння.

Захисник звертає увагу апеляційного суду, що оскаржувана постанова ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах, без встановлення всіх обставин справи, та винесена з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки захисника ОСОБА_1 - Зачепи Л.О. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника Зачепи Л.О. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186721 від 18.02.2023, згідно якого, ОСОБА_1 18 лютого 2023 року близько 08 год. 20 хв. у м.Сміла по вул.Громова керував автомобілем «ВАЗ 21091», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя та який від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці та у медичному закладі відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.02.2023, згідно якого, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя та який від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився;

- пояснень від 18.02.2023, отриманих від свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, 18.02.2023 близько о 08 год. 50 хв. в м.Сміла по вул.Громова, водій ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкогольні напої, а саме, вино, після чого керував транспортним засобом та який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі;

- відеозапису, переглянутого в суді апеляційної інстанції.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник Зачепа Л.О. посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази порушення водієм ОСОБА_1 ПДР, які б, відповідно до ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням, у зв`язку із чим водій не був зобов`язаний виконувати всі наступні вимоги працівників поліції, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважаю зазначені доводи безпідставними, оскільки в Україні як на час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , так і на даний час, діє режим воєнного стану, через що працівникам патрульної поліції надано право зупинки будь-яких транспортних засобів (на блокпостах чи під час патрулювання), що хоча і може призвести до звуження певних прав особи, проте, на переконання апеляційного суду, таке звуження прав особи є виправданим під час дії режиму воєнного стану.

В апеляційній скарзі сторона захисту також посилається на те, що матеріалами справи підтверджується згода ОСОБА_1 на проходження тесту щодо встановлення стану сп`яніння, але у працівників поліції був відсутній прилад для проведення відповідно процедури освідування водія та які змушували ОСОБА_1 чекати поки їм привезуть прилад для проходження освідування. Тоді як ОСОБА_1 необхідно було зробити укол інсуліну, в зв`язку з підвищенням рівня цукру в крові, тому він був змушений відмовитися від проходження освідування так як не мав можливості чекати. Пройти освідування в медичному закладі ОСОБА_1 не пропонували. Також працівники поліції не роз`яснили наслідки відмови від проходження освідування.

На думку апеляційного суду дані доводи є неприйнятними, виходячи з того, що судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги досліджено наявний у матеріалах справи відеозапис, з якого вбачається, що дійсно працівники поліції повідомили ОСОБА_1 необхідність привезення на місце зупинки транспортного засобу приладу «Драгер» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому він не висловлював своїх заперечень з даного приводу та не скаржився на стан свого здоров`я. В подальшому ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкогольні напої, а саме, 1 літр вина та який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я. Крім того, ОСОБА_1 було роз`яснено, зокрема, наслідки відмови від проходження зазначеного огляду.

Тобто, наявний у матеріалах справи відеозапис, досліджений судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги, підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне порушення.

Неспроможними є доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що з наявних у матеріалах справи відеозаписів вбачається, що в зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час ОСОБА_1 перебував в тверезому стані, виконував всі вказівки працівників поліції, поводив себе відповідно до обстановки та не мав жодних явних ознак алкогольного сп`яніння, які були зазначені в акті огляду на стан сп`яніння, оскільки із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186721 від 18.02.2023 вбачається, що ОСОБА_1 надав свої пояснення щодо керування ним транспортним засобом, вживання алкогольних напоїв та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена, в зв`язку із чим безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах, без встановлення всіх обставин справи, та винесена з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Зачепи Л.О., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба