Справа № 133/61/23
Провадження № 33/801/550/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., за участі осо-би, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , йо-го захисника адвоката Олянюка В. Л., розглянувши у режимі відеоконференц-зв`язку апеляційну скаргу адвоката Олянюка Віталія Леонідовича на постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 травня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого агрономом по поливу, оператором сушки в Агрофірмі «Київська», розташова-ній у Макарівському районі Київської області, с. Маковище, за частиною пер-шою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 02 січня 2023 року серії ДПР18 № 266973, складеним о 09.44 годині на автодорозі М21 244 км СП «Махнівка» Виступовичі-Могилів-Подільський інспектором взводу № 2 роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Акопян А. Р., вранці 02 січня 2023 року о 09.29 годині на автодорозі М21 244 км Виступовичі-Могилів-Подільський Вінницької області Козятинського райо-ну СП «Махнівка» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мар-ки «Volkswagen Bora», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними озна-ками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, пору-шення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження у встановле-ному законом порядку огляду на стан сп`яніння водій відмовився на місці зу-пинки, що зафіксовано безперервною відеозйомкою нагрудною боді-камерою № 468881. Таким чином своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 травня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адмі-ністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 гри-вень судового збору.

Не погоджуючись із такою постановою судді суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 адвокат Олянюк В. Л. оскаржує її в апеляційному порядку, просить дану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення у діях підзахисного. Адвокат вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, ухва-леною за невідповідності висновків суду обставинам справи, неналежного до-слідження усіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та проце-суального права. Цитуючи у скарзі норми КУпАП щодо порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, адвокат зазначає, що із долуче-ного до матеріалів справи відеозапису слідує, що працівник поліції неоднора-зово роз`яснює ОСОБА_1 його обов`язок пройти огляд на стан сп`я-ніння саме на місці зупинки, але не роз`яснює при цьому, що у разі відмови во-дія пройти такий огляд, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або у ра-зі незгоди водія з результатами огляду останній на стан алкогольного сп`яніння проводиться у закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення та-кого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» саме на місці зупинки, однак після цього працівники поліції не запро-понували та не забезпечили проведення огляду у медичному закладі та не за-фіксували чітку відмову від такого огляду, тому відсутні підстави вважати, що останній відмовився від проходження огляду. Будь-яких інших доказів, які б беззаперечно доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення немає.

Заслухавши пояснення по апеляційній скарзі ОСОБА_1 як особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, його захисника адвоката Олянюка В. Л., ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, додані до її матеріалів докази, переглянувши справу у межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адмі-ністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясу-вання обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання ухваленої постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до норм статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністра-тивне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення-ми особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгля-ді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчинен-ні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а та-кож з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде установлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно із пунктом другим частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відпо-відальність за керування транспортними засобами особами в стані алкоголь-ного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вжи-вання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з ме-тою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швид-кість реакції.

Ураховуючи склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, об'єктивна сторона цього правопорушен-ня полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у передачі керування транс-портними засобами особі, яка перебуває у стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до пункту другого розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'я-ніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 ро-ку за № 1413/ 27858, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Згідно з пунктом третім розділу І цієї Інструк-ції ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; пору-шення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відпо-відає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держ-споживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я ( пункт шостий розділу І Інструкції ).

Із матеріалів цієї справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопо-рушення від 02 січня 2023 року серії ДПР18 № 266973 убачається, що 02 січня 2023 року о 09.29 годині на автодорозі М21 244 км Виступовичі-Могилів-По-дільський Вінницької області Козятинського району СП «Махнівка» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Bora», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки під час безперервної відеозйомки нагрудною боді-камерою № 468881, допустивши таким чином порушення ви-мог пункту 2.5 Правил дорожнього руху. До протоколу про адміністративне правопорушення додане направлення до медичного закладу водія транспорт-ного засобу на огляд з метою виявлення стану його сп`яніння, у якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий за-пах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Також до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 січня 2023 року доданий відеозапис з нагрудної камери поліцейських, яким зафіксо-вана подія 02 січня 2023 року за участі ОСОБА_1 від моменту встанов-лення особи водія до оформлення протоколу про адміністративне правопору-шення. Слід зазначити, що з даного відеозапису чітко, безспірно убачається, що поліцейськими неодноразово пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», на що він спочатку вагав-ся та все ж однозначно відмовився, посилаючись на те, що поспішає, при цьому намагаючись у будь-який спосіб уникнути складання протоколу про адміністра-тивне правопорушення. Крім того працівниками поліції також роз`яснювалася можливість відмови від проходження огляду та наслідки для ОСОБА_1 як водія і у разі проходження огляду та позитивних чи негативних результатів тесту, і у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому будь яких зауважень щодо дій поліцейських ОСОБА_1 не висловлював, бажання пройти огляд до моменту уже фактично складеного протоколу про адміністративне правопорушення не виявляв.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП адміністративного пра-вопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку, що його вина цілком дове-дена матеріалами справи. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння зафіксований відповідними, належними достовірними та достатніми доказами, які узгоджуються між собою та є підтвердженням наявності у його діях складу адміністративного правопору-шення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, яке виразилося у його відмові як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За викладених фактичних, об`єктивних обставин справи з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній постанові від 22 травня 2023 року, слід погодитися, оскільки вони є правильними, дослідженими у встанов-леному порядку, справедливими.

Оскаржуючи постанову судді суду першої інстанції, єдиним доводом адвоката є те, що поліцейськими порушений порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки йому не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі та не зафіксовано відмови останнього від прове-дення такого огляду. Проте з такими аргументами скарги погодитися не можна, вони не заслуговують на увагу, оскільки повністю спростовуються долученим до матеріалів справи відеозаписом, з якого достеменно убачається безумовна відмова ОСОБА_1 у категоричній формі від проходження у встанов-леному порядку огляду на стан сп`яніння за наслідком послідовних пропозицій поліцейського щодо проходження такого огляду, а також протоколом про адміністративне правопорушення, де ОСОБА_1 власноручно написані пояснення про відмову від огляду, тому що він поспішав відвезти пораненого товариша. Зафіксовані відеозаписом обставини доводять, що ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме складання протоколу про адміністративне правопорушення, роз`яснені його права, порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Слід також зазначити, що у разі відмови водія від проходження медичного огляду, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на доставлення особи до закладу охорони здоров`я. Відповідно належить визнати неспроможними твердження скаржника про порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Будь-яких інших доводів в апеляційній скарзі адвокатом не наведено.

Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто пере-буває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене в статті 6 цієї Конвенції, згідно з пунктом першим якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і без-стороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав люди-ни» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Євро-пейського суду як джерело права.

Вимога пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і ос-новоположних свобод щодо обґрунтування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною у залежності від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, Європейський суд з прав людини, від 10 лютого 2010 року; Проніна проти України, № 63566/00, § 23, Європейський суд з прав людини, від 18 липня 2006 року ). Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості до-казів або їх оцінки, що є предметом регулювання у першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як пра-вило, з точки зору наявності у ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови у прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто та-кими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді впли-нути на результат розгляду справи.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи у цілому не свідчать про пору-шення судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права. Мотиви апеляційної скарги адвоката не спростовують правильний висновок судді суду першої інстанції, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи. З урахуван-ням наведеного, вимогу апеляційної скарги про необхідність скасування оскар-жуваної постанови суду першої інстанції апеляційний суд вважає необґрунто-ваною, безпідставною та не знаходить законних доводів для її задоволення.

У пункті 52 рішення Європейського суду з прав людини від 05 лютого 2008 року у справі «Романаускас проти Литви» констатований обов`язок націо-нального суду переконатися, що провадження у цілому, зокрема, спосіб отри-мання доказів, були справедливими. У справі «Бакланов проти Росії» ( рішення Європейського суду з прав людини від 09 червня 2005 року ), так і у справі «Фрізен проти Росії» ( рішення від 24 березня 2005 року ) Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок стосовно подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначене тільки у світлі конкретних обставин справи ( Проніна проти України, N 63566/00, § 23, Європейський суд з прав людини, рішення від 18 липня 2006 року ).

З урахуванням викладеного апеляційний суд не знаходить законних, ґрунтовних та об`єктивних підстав для скасування правильної, законної та спра-ведливої постанови судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької об-ласті від 22 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адмініс-тративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Олянюка Віталія Леонідовича залишити без задоволення.

Постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 травня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню вона не підлягає.

Суддя

Вінницького апеляційного суду Т. О. Денишенко