ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1194/23 Справа № 175/1847/23 Суддя у 1-й інстанції - Білоусова О. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Грищенка Валерія Володимировича на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Грищенка В. В.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у сумі 850 гривень.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 16.02.2023 року о 07:30 год., Дніпропетровська область, Дніпровський район, на автодорозі М-29, Дніпро-Харків, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21093 д/з НОМЕР_1 , в районі автодороги Е50 своєчасно не вжив всіх заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Хюндай н/з НОМЕР_2 , який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, ОСОБА_1 тілесні ушкодження, чим порушив п.12.3 ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

За змістом апеляційної скарги, захисник просить постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що в матеріалах справи не міститься жодних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. При цьому, суд необґрунтовано поклав в основу судового рішення, показання ОСОБА_3 , який надав неправдиві відомості, на не офіційному бланку патрульної поліції та за два дні до звернення до експерта, які останнім взяті за основу розрахунків. Вважає, що суд неправильно встановив механізм ДТП та дійшов необґрунтованих висновків про порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.3 ПДР. Зазначає, що характер та локалізація пошкоджень автомобіля Хюндай, яким керував ОСОБА_3 , свідчить, що він перетинав смугу руху автомобіля ВАЗ під керуванням ОСОБА_1 , справа на ліво по ходу руху автомобіля ВАЗ і лише за такого механізму автомобіль Хюндай розкрутило проти часової стрілки і він зупинився, а автомобіль ВАЗ просунувся прямо у напрямку початкового руху.

Вважає висновок експертного дослідження від 29.03.2023 року недопустимим доказом, оскільки зроблений односторонньо та на підставі пояснень ОСОБА_3 , які є спотвореними та перекрученими.

На думку захисника, водій ОСОБА_3 , перед зміною напрямку руху вліво з першої смуги руху у другу не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншими учасникам руху, змінив напрямок руху вліво, створивши ОСОБА_1 небезпеку для руху, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР, але чи міг ОСОБА_1 запобігти ДТП шляхом екстреного гальмування за час, який пройшов з моменту зміни автомобілем Хюндай напрямку руху вліво до моменту зіткнення матеріалами справи не встановлено.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Грищенко В. В. підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених в апеляційній скарзі просили її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, надавши пояснення аналогічні доводам апеляційної скарги.

Потерпілий ОСОБА_3 та його представник, адвокат Шавкун М. Г. до суду апеляційної інстанції повторно не з`явились про час, дату і місце проведення апеляційного провадження повідомлені належним чином, заяв про відкладення та про поважні причини неявки суду не подавали.

Відповідно до частин 5 та 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_3 та його представник, адвокат Шавкун М. Г., будучи належним чином повідомленими до суду апеляційної інстанції не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, а також, що відповідно до ч. 2 ст. 268, ч. ч. 5, 6 КУпАП, їх участь у даній категорії справ є необов`язковою, суд апеляційної інстанції розглянув справу без їх участі.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався в повному обсязі, а доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і підтверджуються матеріалами справи.

Приймаючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в результаті недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, сталася дана дорожньо-транспортна пригода, яка призвела до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Суд, обґрунтовуючи висновок про винуватість ОСОБА_1 послався на протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, протокол огляду місця ДТП, схему до протоколу огляду місця ДТП з фототаблицею, письмові пояснення та інші докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП.

Також, суд зазначив, що ОСОБА_1 в ході судового розгляду пояснив, що він рухався в крайній лівій (другій) смузі свого напрямку за автомобілем Хюндай Акцент по дорозі з двома смугами у його напрямку та з однією смугою у зустрічному напрямку, що також ним зазначено в клопотанні від 10.05.2023.

Суд послався на п. 11.2 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. Так, зокрема з дослідженої судом схеми ДТП та наданих пояснень ОСОБА_1 вбачається факт порушення ОСОБА_1 п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

В той же час, переглянувши постанову суду першої інстанції та докази наявні в матеріалах справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної дійшов висновку, що постанова суду не ґрунтується на досліджених доказах та не відповідає фактичним обставинам справи і механізму ДТП, з огляду на наступне.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги щодо складання та змісту протоколу про адміністративне правопорушення, що є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, визначає стаття 256 КУпАП.

Згідно з положеннями цієї статті, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому, до положень статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Зазначене дає підстави вважати, що діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах "адміністративного обвинувачення", яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не може бути беззаперечним, тобто достатнім, доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, а також достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

При цьому, суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення пункту 12.3 Правил дорожнього руху, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до протоколу та постанови суду першої інстанції, 16.02.2023 року о 07:30 год., Дніпропетровська область, Дніпровський район, на автодорозі М-29, Дніпро-Харків, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21093 д/з НОМЕР_1 , в районі автодороги Е50 своєчасно не вжив всіх заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Хюндай н/з НОМЕР_2 , який рухався попереду.

За змістом п. 1.10 ПДР небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її)...; перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Як видно зі схеми ДТП (а.с. 12) автомобіль ВАЗ 21093 д/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 рухався на відстані від правого краю проїжджої частини на відстані 5,1 м (ліва сторона автомобіля), місце зіткнення транспортних засобів (осип скла) знаходиться на відстані 5,2 - 5,3 метрів.

Характер та локалізація механічних пошкоджень, які отримали автомобілі:

- автомобіль Хюндай: задній бампер зліва, лівий ліхтар, заднє ліве крило, задня ліва двері, заднє ліве колесо;

- автомобіль ВАЗ 21093: передній бампер справа, капот справа, переднє праве крило, права фара, лобове скло зліва (а.с. 8).

Після зіткнення автомобіль Хюндай розвернуло проти часової стрілки в зворотному напрямку в межах попутних смуг руху для двох автомобілів.

Згідно з фототаблицею, доданою до протоколу огляду місця ДТП, локалізація механічних ушкоджень автомобіля Хюндай знаходяться на задній частині по лівому краю автомобіля, автомобіля ВАЗ 21093 права передня частина автомобіля.

Відповідно до первинних показаннями водія ОСОБА_3 він мав намір здійснити маневр розвороту вліво і продовжити рух в зворотному напрямку, для чого зайняв крайню ліву смугу увімкнув покажчик лівого повороту, пропустив автомобілі, які рухались назустріч і в цей момент автомобіль під керування ОСОБА_1 скоїв з ним зіткнення.

Вищезазначені пояснення, апеляційний суд вважає недостовірними, оскільки вони спростовуються схемою місця ДТП та фототаблицею, характером та локалізацією механічних пошкоджень та розташуванням автомобілів після зіткнення, а саме в межах смуг руху попутного напрямку обох автомобілів.

В подальшому потерпілий ОСОБА_3 змінив показання, то пояснив, що мав намір здійснити маневр розвороту вліво, проте зустрічна смуга руху є вужчої, тому він увімкнув покажчик лівого повороту, проте рухався у правій смузі приблизно на відстані 3,5 метрів від правого краю.

Відповідно до схеми місця ДТП ширина смуг руху за напрямком автомобілів ВАЗ та Хюндай становить 8,5 метрів.

Пунктом 1.10, 11.1 ПДР кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Смуга руху - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

За змістом показань водія ОСОБА_1 , автомобіль Хюндай під керуванням ОСОБА_3 , рухався попереду нього, по ходу руху увімкнув лівий покажчик повороту та прийняв вправо. В цей час ОСОБА_1 продовжив рух, оскільки смуга руху для нього була вільна, автомобіль Хюндай був в правій смузі руху, а він в лівій, під час випередження автомобіля Хюндай, приблизно за 10 метрів, останній почав змінювати траєкторію свого руху вліво, а ОСОБА_1 застосував екстрене гальмування, проте зупинитись не зміг і сталося зіткнення.

Вказані докази дають підстави для висновку, що механізм ДТП відбувався наступним чином: автомобілі Хюндай та ВАЗ рухались в попутному напрямку, в ході руху автомобіль Хюндай перестроївся в праву смугу руху, для здійснення маневру розвороту, оскільки зустрічна смуга вужче і не дозволяла здійснити маневр розвороту з крайнього лівого положення, в цей момент автомобіль ВАЗ зайняв ліву смугу руху, почав випередження автомобіля Хюндай, який почав маневр розвороту, траєкторії руху автомобілів пересіклися і відбулося зіткнення.

Суд апеляційної інстанції, доходить висновку, що автомобілі безпосередньо перед зіткненням не рухались в одній смузі один за одним, про що свідчить характер та локалізація механічних ушкоджень, які отримали автомобілі та їх місце розташування після зіткнення. В іншому випадку, локалізація пошкоджень автомобілів мали б інший характер.

Отже, об`єктивна сторона, викладена в протоколі не підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Виходячи з викладеного, зниження швидкості автомобілем Хюндай, не можна розцінювати як "перешкоду для руху", оскільки "перешкода для руху" - це нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги... і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п. 9.4 ПДР подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

За встановленого механізму ДТП, зміна напрямку руху автомобіля Хюндай в смугу руху автомобіля ВАЗ є виникненням "небезпеки для руху" для автомобіля ВАЗ, яка становить зміну дорожньої обстановки, а саме поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її.

Для встановлення в діях водія невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР, а саме у разі виникнення небезпеки для руху..., яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, слід встановити чи мав водій технічну можливість уникнути зіткнення, для чого потрібно встановити момент виникнення такої небезпеки (початок зміни напрямку руху автомобілем Хюндай), час тривалості такої небезпеки, відстань між автомобілями в момент зміни напрямку руху (виникнення небезпеки), їх швидкість, тощо, для чого потрібно застосовувати спеціальні знання та розрахунки судово-автотехнічного експерта, чого в даній справі зроблено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях...

З долучених до протоколу доказів, суд не має можливості дійти до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушень пункту 12.3 ПДР, а викладення об`єктивної сторони правопорушення, як не вжиття всіх заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, спростовується матеріалами справи та механізмом ДТП.

Виходячи із зазначених мотивів, суд відхиляє як доказ висновок експертного дослідження від 29.03.2023 № ЕД-19/104-23/10001-ІТ, оскільки він проведений за заявою ОСОБА_3 в якому зазначений помилковий механізм ДТП, а саме, що автомобілі рухались в попутному напрямку в одній смузі руху, що спростовується, описаним вище характером та локалізацією механічних пошкоджень автомобілів та їх місцем розташування після зіткнення.

Суд першої інстанції помилково послався на п. 11.2 ПДР відповідно до якого на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом, оскільки цим же пунктом, дозволяється водіям здійснювати випередження транспортних засобів по лівій смузі руху.

Крім того, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

Причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками.

За змістом п. 10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку...

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам.

Відповідно до пункту 10.6 ПДР якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

В той же час, суд здійснює судовий розгляд в межах протоколу про адміністративної відповідальності і тільки стосовно особи щодо якої він складений, у зв`язку з чим не може вирішувати питання про винуватість або невинуватість іншого учасника ДТП та робити висновок про відповідність або невідповідність його дій вимогам ПДР.

Таким чином, в даній справі, суд першої інстанції мав детально проаналізувати дорожню обстановку, докази наявні у справі, зокрема ті, які не залежать від пояснень учасників ДТП (схема місця ДТП, фототаблиця механічних пошкоджень транспортних засобів та їх локалізація) та дійти висновку про обґрунтованість, викладеного в протоколі механізму ДТП, перевірити наявність в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 12.3 ПДР і чи перебуває таке порушення в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даного ДТП, чого в цій справі суд не зробив та не обґрунтував своє рішення належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, зважаючи на необґрунтованість викладеного у постанові суду першої інстанції висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскаржена постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Грищенка Валерія Володимировича задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун