Справа № 496/6786/23
Провадження № 3/496/5255/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

22.09.2023 року о 09 год 30 хв. на 452 км автодороги Київ-Одеса Одеського району Одеської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Magnum», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Eruehauft34c», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, правопорушення вчинене повторно на протязі року, постанова серії БАД № 92302 від 26.04.2022 року, чим порушив п. 2.1а ПДР України.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані інспектором поліції як порушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП не є обов`язковою, а тому вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно із ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 536382 від 22.09.2023 року, постановою по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 92302 від 26.04.2023 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Дії ОСОБА_1 кваліфікую за ч. 5 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

З довідки т.в.о. заступника начальника ВАП УПП в Одеській області ДПП Бойка М. вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 536382 від 22.09.2023 року вбачається, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , належить іншій особі ОСОБА_2 .

При накладені адміністративного стягнення враховую суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи обставини справи, особу правопорушника, а також відсутність обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність, вважаю доцільним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без вилучення транспортного засобу.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн 80 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра