БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2705/23
Провадження № 3/497/1296/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 16.11.2023 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Львів, зі слів - пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 15.01.1999р. Ренійським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

14.11.2023 року поліцейським СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№163143, згідно якого в цей день о 15:45год. гр. ОСОБА_1 у с.Владичень Болградського району Одеської області на вул.Дунайська,12 керував автомобілем ВАЗ-2107 з д/н.з. НОМЕР_3 , - з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Огляд на стан сп`яніння був здійснений працівником поліції зі згоди водія у встановленому закону порядку за допомогою приладом "Драгер" на місці зупинки, результат - 0,31 %о, тест №316, до протоколу додано цифровий носій з відеофіксацією подій та обставин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, заперечував факт керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, пояснивши, що він категорично не згоден з даним протоколом, оскільки працівниками поліції не були йому роз`яснені його права, не надано сертифікату на прилад, яким вони здійснювали перевірку його стану на предмет вживання алкоголю і перебування у стані алкогольного сп`яніння; крім того, після того, як він не погодився з показником газоаналізатора та запропонував пройти медичне освідування на предмет алкогольного сп`яніння в лікарні міста Рені, працівники поліції йому відмовили. не пояснивши причини; він, ОСОБА_1 , до того ж намагався пояснити працівнику поліції, що в нього дочка з ДЦП, а вдома поламався опалювальний прилад, і, у зв`язку з тим, що дуже холодно - поспішає до дочки, щоби налагодити опалення, але, оскільки працівники поліції погрожували вилученням автомобіля на штрафмайданчик без видимих для цього підстав, він підписав протокол не читаючи, про що жалкує, але запевняє, що він не керує ніколи транспортними засобами після вживання алкоголю, адже є колишнім працівником поліції і законослухняним громадянином. Аналогічні пояснення містяться у письмових поясненнях ОСОБА_1 , - в яких стверджується, що працівники поліції не мали належних та допустимих доказів для обвинувачення його у вчиненні ним цього правопорушення, пропонували розмір хабаря, за який не складатимуть протокола, тому просить суд критично оцінити складений відносно нього протокол і закрити провадження у справі відносно нього про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та дослідивши надані суду докази, суд з`ясував наступне.

Відповідно до ч.2ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються з дотриманням суворого додержання законності. Судовий розгляд має відповідати верховенству права, законності і рівності кожного перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободу у наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо. А, відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає матеріали про адміністративне правопорушення, - оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З відеозапису фіксації правопорушення, що міститься на цифровому носії - відеодиску, що доданий до протоколу, - не вбачаються достатні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дій, які містять ознаки правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП: керування ним транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи передача ним керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само - відмова його як особи, яка керує транспортним засобом, - від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а сам ОСОБА_1 спростовує факт керування ним транспортним засобом та свідому відмову від медичного огляду у медичному закладі, а тому суд позбавлений можливості зробити висновок про неправдивість пояснень у судовому засіданні ОСОБА_1 , оскільки інші докази скоєння правопорушення в матеріалах відсутні (свідки), а надані суду - не підтверджують безспірності вчинення правопорушення.

Так, на відеодоказі зафіксовано, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти тестування приладом "Драгер", але сам процес роз`яснення порядку, перевірки цілісності пакування та відкривання мундштука для приладу - на відеодоказі не зафіксовано; після спрацювання приладу, який зафіксував дуже невеличке перевищення показника норми - на 0,1%о, та непогодження ОСОБА_2 з цими показниками, сам ОСОБА_2 не відмовлявся пройти медичний огляд у медичному закладі, та, навіть пропонував пройти його у лікарні в м.Рені, де зареєстроване його місце проживання, але віодоказ не містить підтвердження того, що працівником поліції йому було роз`яснено вимоги чинного законодавства щодо найближчого медичного закладу, в якому має пройти тестування водій за направленням працівника поліції, матеріали справи не містять акту результатів тестування; крім того, відеодоказ зафіксував повідомлення працівника поліції водію щодо можливого вилучення транспортного засобу на штрафмайданчик, однак роз`яснень щодо підстав для цього, як і пропозиції викликати тверезого водія - відеофайл не містить, що є неповним доказом, до того ж, відеофіксація не здійснювалася безперервно, тому не зрозуміло, що відбувалося поза кадром.

Так, відповідно до ст.1 Конституції - Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Згідно ст.8 Конституції Україні, визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. В Україні права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ч.1ст.55 Конституції України). Саме суди є останньою правовою інстанцією в державі, в якій кожен громадянин за необхідності шукає захисту своїх прав, свобод та інтересів. Статтею 48 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Згідно положень ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (п.4.1 рішення Конституційного Суду України від 2.11.2004 №15-рп/2004). 17.07.1997 Україною ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а також Протоколи 1,2,4,7,11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) з усіх питань, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Так, відповідно до ст.32 Конвенції, питання тлумачення та її застосування належить до виключної компетенції ЄСПЛ, рішення якого є невід`ємною частиною Конвенції. Згідно ст.9 Конституції та ч.1ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто, в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

Згідно пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Таким чином, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд незалежним і безстороннім судом згідно ст.6ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.97.

Крім того, відповідно до вимог п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Згідно положень ч.3 ст.266 КУпАП, в разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги стосовно процедури огляду водія на місці зупинки транспортного засобу передбачені "Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" (далі - Порядок), що затверджений постановою КМУ №1103 від 17.12.2008, та "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (далі - Інструкція), що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015.

Так, відповідно до п.п.3-8 вищевказаного Порядку, "3. Огляд здійснюється: 3. поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) абз.2п.3 в редакції Постанови КМУ №57 від 20.01.2023 лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості, а за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 4. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушенняабз.1п.4 в редакції Постанови КМУ №57 від 20.01.2023. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. абз.2п.4 із змінами, згідно Постанови КМУ №888 від 28.10.2015. 5. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння абз.1п.5 в редакції Постанови КМУ №888 від 28.10.2015. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. 6. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. 7. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. 8. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду п.8 із змінами, згідно Постанови КМУ №57 від 20.01.2023".

Крім того, згідно п.п.1-10 розділу ІІ вищевказаної Інструкції, "1. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. 3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. 5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 6. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. 7. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. 8. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. 9. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. 10. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

"Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ №1026 від 18.12.2018, а саме, - її пунктом 5 розд.ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський має не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису.

У вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що перевірка працівником поліції водія ОСОБА_2 здійснювалася газоаналізатором алкотестером Drager Alcotest 6810, який працівники поліції використовують для визначення концентрації парів етанолу у повітрі водія. При чому, використання даного приладу здійснюється при будь яких погодних умовах. Але, все-таки даний аналізатор не є універсальним, а тендітним німецьким приладом, використовувати який можливо лише при дотриманні певних умов: аналізатор дозволяється використовувати при навколишній температурі від -5 до +500С та вологості повітря від 10 до 100% (без конденсату); аналізатор в залежності від температури навколишнього повітря може давати похибки в результатах вимірів (при температурі від -5 до +50 градусів по С відносна похибка становитиме +- 20%, а при діапазоні від +25 до +35 градусів по С - відносна похибка становитиме +- 15%); про відсутність механічного втручання в аналізатор свідчить пломба наліпка, що розміщена на задній панелі приладу; аналізатор має зберігатися і транспортуватися у спеціальному кейсі, що унеможливлює механічні пошкодження приладу та збої шкали виміру. Крім того, аналізатор забороняється зберігати близько до мобільних телефонів та радіопристроїв; для кожного нового виміру в обов`язковому порядку має використовуватися новий стерильний та змінний мундштук; якщо умови зберігання відрізняються від умов використання аналізатору, то прилад необхідно попередньо витримати протягом 1 години в умовах використання; тест дозволяється проводити не раніше 2 хв після паління та не раніше 20 хв після вживання спреїв для порожнини рота або продуктів, що містять в собі невеликі концентрації алкоголю (наприклад, квас); наявна спеціальна процедура перевірки показів аналізатора (у т.ч. необхідне дотримання певних умов: витримати в умовах перевірки прилад не менше 2год., температура повітря від + 20 до + 250С, вологість повітря 30-80%, тощо). Систематичні повірки та калібровки аналізатора обов`язкові. Крім того, відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6810 - межі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0.02 проміле - у діапазоні від 0 до 0.2 проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0.04 проміле - у діапазоні від 0 до 0.4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.4 проміле. Також на вимірювання та його похибку впливає і температура оточуючого середовища - повітря, і вологість, і умови зберігання приладу, які в матеріалах справи не зазначені. Це лише окремі вимоги до використання приладу алкотестер Drager Alcotest 6810. Недотримання таких правил призведе до неправильних результатів. Виходячи з наведеного в організмі правопорушника з допомогою приладу Drager Alcotest 6810 може бути виявлено алкоголь на рівні технічної похибки, яка є допустима під час застосування зазначеного технічного засобу.

Відповідно до роздруківки тестування на алкоголь за допомогою Drager Alcotest 6810, що міститься в матеріалах справи на а.с.4, - вона містить дату - 14.11.2023, але не містить часу здійснення тестування, прізвище водія та дата його народження вказане "від руки" - що викликає сумніви стосовно відношення цього результату саме до ОСОБА_2 цього дня о 15:45 - як зазначено в протоколі, результат огляду - 0.31 проміле. Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (приладу «Драгер» Alcotest 6810), - матеріали справи взагалі не містять.

Зважаючи на вищевказане, якість формування матеріалів протоколу є дуже важливою складовою справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи. Саме від якісно складеного протоколу про адміністративні правопорушення працівниками поліції і залежить повне та об`єктивне з`ясування судом обставин події, встановлення особи правопорушника та притягнення його до відповідальності.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення має розцінюватися як кримінальне і розглядатися за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення має розглядатися як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у численних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та в інших.

Так, у справі «Гурепка проти України» з огляду на свою усталену прецедентну практику, Суд зазначив, що не має сумніву в тому, що в силу суворості санкції дана справа за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції. А, у справі «Михайлова проти України», ЄСПЛ зазначає, що з огляду на суворість покарання адміністративне провадження як те, що здійснювалося щодо заявниці у цій справі, має розглядатися як «кримінальне» для цілей Конвенції та протоколів до неї (рішення у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine, заява № 61406/00, п.55, від 06.09.2005р.) і, отже, з залученням гарантій ст.6 Конвенції та, відповідно, гарантій ст.2 Протоколу №7 до Конвенції.

В цьому ж рішенні ЄСПЛ стверджує про порушення п.1 Конвенції через відсутність безсторонності, що забезпечується, серед іншого, присутністю сторони обвинувачення, яка необхідна для усунення обґрунтованих сумнівів, що можуть виникнути щодо безсторонності суду. Європейський Суд розглядав питання дотримання принципу безсторонності у випадку відсутності прокурора під час частини або всього провадження щодо заявників у низці справ. Ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України закріплений принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, за якими ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь. Роз`яснення суворого додержання, закріпленого у ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості містяться також у п.18 Постанови №9 Пленуму ВСУ від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Крім того, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014р. також визнав, що провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції, і у справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП).

Ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен, хто обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку.

У зв`язку з зазначеним, суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Суд також й не може змінювати суть «обвинувачення», викладене у протоколі про адміністративне правопорушення.

З наданих суду матеріалів вбачається, що вина ОСОБА_1 не доведена належними, допустимими і достатніми доказами, а тому, оскільки усі сумніви, виявлені в ході розгляду справи розцінюються на користь особи, що притягується до відповідальності (ст.62 Конституції України), враховуючи презумпцію невинуватості, згідно якої особа не має доводити свою невинуватість, - суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів існування події та складу правопорушення, передбаченого ст.130ч.1 КУпАП в діях ОСОБА_1 у скоєнні якого 14.11.2023р. він обвинувачується.

За таких обставин суд дійшов висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1.ст.247 КУпАП - за відсутністю достатніх доказів на підтвердження події та складу правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.55 і 62 Конституції України, ст.ст.130ч.2,247,268,278,280,287-289,294 КУпАП, ст.6ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю достатніх та належних безспірних доказів на підтвердження складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Строк для оскарження, пропущений з поважної причини, може бути поновлений судом апеляційної інстанції за відповідним клопотанням.

Суддя А.В. Кравцова