ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/359/23 Справа № 709/197/23 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Левченко В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №709/197/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Чорнобаївського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18 травня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі одієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 20 лютого 2023 року о 18:31 в смт Чорнобай по вул. Центральній , поблизу будинку №71, Золотоніського району Черкаської області, керував автомобілем ЗАЗ 110377-40, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Drager Alcotest 6810". Проба позитивна - 1,16 ‰ проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Не погоджуючись з постановою суду , вважаючи її такою, що не ґрунтується на вимогах Конституції України та чинного законодавства, є невмотивованою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18.05.2023 скасувати, а провадження по справ закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що він дійсно керував автомобілем ЗАЗ 110377-40, д.н.з. НОМЕР_1 , 20.02.2023 в смт.Чорнобай по вул.Центральній, під`їхавши до магазину «ОСП» - зупинився на стоянці, де планував залишити свій автомобіль до ранку наступного дня. Після зупинки, знаходячись в салоні автомобіля, він вживав горілку марки «Златогор», з ним у салоні знаходився ОСОБА_2 .

Вказує, що під час проходження його освідування за допомогою алкотестер «Drager» йому не були роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, і з вини працівників поліції він був позбавлений можливості скористатися правом на вибір захисника.

Зауважує, що про порушення його процесуальних прав свідчить та обставина, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складався 20.02.2023 о 18 год. 47 хв., а о 18 год. 49 хв. було винесено постанову про накладення на нього штрафу за ч.1 ст.126, ч.1 ст.121 КУпАП, чого фізично та теоретично в один і той же час, відносно однієї людини не могло бути здійснено . Вважає, що огляд його на стан алкогольного сп`яніння проведений за допомогою «Drager» з грубим порушенням інструкції з його експлуатації, зокрема на аркуші справи №2 міститься роздруківка його результату, де серед іншого на час проведення огляду на стан сп`яніння, вказано температуру повітря «10 градусів», що не відповідає дійсності, так як на той час відповідно до даних, взятих з мережі Інтернет, температура повітря в смт. Чорнобай, Черкаської області складала від +3-х до +2-х градусів. Вважає, що алкотестер «Drager» є єдиним механізмом, який вимірює усі ті параметри, які необхідні для об`єктивного встановлення тих обставин та даних, які він здійснює, та як результат викладає у роздруківці за результатами роботи приладу, а тому він має сумнів щодо копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора Alcotest 6810 .

Також апелянт зазначає, що працівниками поліції було порушено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, зареєстрованого в МЮ України 11.01.2019 за №28/32999, зокрема в частині безперервності здійснення його копіювання неуповноваженою особою, вважає, що відеоматеріали піддавались корегуванню, про що безумовно свідчить розрив у часі відеозапису тривалістю 3 хв. 2 секунд, а тому, на думку апелянта, диск з відеозаписом події, який суд поклав до основи свого рішення , не може бути належним та допустимим доказом.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, так як він пропущений з поважних причин, оскільки 18.05.2023 суддя оголосив про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, однак при цьому рішення не оголосив, а пояснив, що він може отримати текст рішення наступного дня в приміщенні суду, він з`явився до суду 19.05.2023, але йому було запропоновано прийти 22.05.2023, і саме цього дня він отримав постанову суду, вважає, що строк на оскарження має бути поновлений

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 , та його представника - адвоката Сукача О.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що суд розглянув справу за участі ОСОБА_1 ,проте копія оскаржуваної постанови була ним отримана 22.05.2023, що підтверджується розпискою, апеляційний суд вважає справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, а також вбачає необхідним його поновити.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №348710 від 20.02.2023 (а.с.1);

- даними роздруківки тесту приладу «Drager» від 20.02.2023, результат якого щодо стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 становить 1,16‰ (а.с.2);

- даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №693607 від 20.02.2023 відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.1 ст.121 КУпАП (а.с.3);

- даними копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_3 (а.с.4);

- даними копії акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.02.2023 (а.с.5);

- даними диску з відеофіксацією адміністративного правопорушення від 20.02.2023 за участю ОСОБА_1 (а.с.6).

- даними копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_3 (а.с.4)

- даними роздруківки про видані ОСОБА_1 водійські права (а.с.8).

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів.

Для встановлення істини у справі та прийняття законного рішення апеляційним судом був переглянутий відеозапис з бодікамер працівників поліції щодо подій від 20.02.2023 за участю ОСОБА_1 , який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи. Зі змісту якого встановлено, що працівниками поліції був зупинений автомобіль ЗАЗ 110377-40, д.н.з. НОМЕР_1 , через те, що при русі у автомобіля не працювали задні ліхтарі в темну пору доби. Водієм автомобіля був ОСОБА_1 , який керував вказаним транспортним засобом без посвідчення водія, та надав при цьому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ЗАЗ 110377-40, д.н.з. НОМЕР_1 , на ОСОБА_3 - його батька. У зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_1 п.31.1, п.2.1 а Правил дорожнього руху України щодо нього інспектором СРПП ВПД №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області Тарасенком А.В. винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.1 ст.121 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 850 грн.

При спілкуванні з ОСОБА_1 інспектором поліції було встановлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», чи в медичному закладі, або відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результат якого є позитивним, складає 1,16‰ етилового спирту, тобто виявлено стан алкогольного сп`яніння, при цьому ОСОБА_1 повідомив інспектора поліції, що він вживав в обід стакан вина. ОСОБА_1 не висловив заперечень щодо результатів огляду та не наполягав на проведенні такого огляду у закладі охорони здоров`я, а також не заперечував, що не був водієм та не керував цим транспортним засобом. Також, в роздрукованому тесті приладу «Drager» від 20.02.2023 в якому зазначено результат його проходження на стан алкогольного сп`яніння - 1,16‰ ОСОБА_1 поставив свій підпис, чим фактично погодився з вказаним результатом.

Разом з тим, як вбачається з вказаного відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було роз`яснено ст.68, ст.268 КУпАП, будь- яких заяв про те, що він хотів запросити під час вказаної події захисника для надання йому правової допомоги ні матеріали справи, ні відео події за його участю від 20.02.2023 не містять, тому його апеляційні доводи в цій частині є безпідставними.

Твердження апелянта про те, що він зупинився автомобілем біля магазину, і лише тоді вживав горілку, так як не планував керувати транспортним засобом, спростовуються переглянутим відеозаписом, з якого вбачається, що автомобіль був зупинений працівниками поліції, після його зупинки водій ОСОБА_1 відразу вийшов з автомобіля та розпочав спілкування з працівниками поліції, часу на вживання горілки, як вбачається з цього відео, у нього не було.

Будь-яких ознак та даних, які б свідчили про корегування відеозапису події від 20.02.2023 за участю ОСОБА_1 , як на те вказує апелянт, апеляційним судом не встановлено.

Доводи апелянта про те, що огляд його на стан алкогольного сп`яніння проведений за допомогою «Drager» з грубим порушенням інструкції щодо його експлуатації, та його показники є не вірними, оскільки на роздруківці вказано температуру повітря «10 градусів», що не відповідає дійсності, так як на той час відповідно до даних взятих з мережі Інтернет, температура повітря в смт. Чорнобай складала від +3-х до +2-х градусів, є неспроможними, крім того, ці доводи були предметом дослідження судом першої інстанції.

Так суд першої інстанції вказав, що Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «Drager» визначено умови навколишнього середовища при експлуатації даного приладу: робоча температура: від -10 до +40С°, до 90 % відносної вологості при +25С°, атмосферний тиск від 600-1100 гПа.

При вимірюванні приладом «Drager» він може показувати помилкове значення температури, якщо він зберігався у салоні автомобіля при іншій температурі та безпосередньо перед вимірюванням був перенесеним назовні.

При цьому суд зазначив, що прилад «Drager» не є приладом по вимірюванню температури повітря. Відповідно, поточна робоча температура для приладу може відрізнятись від зовнішніх погодних умов. Таким чином, температура навколишнього середовища не буде співпадати з показником температури приладу, що жодним чином не впливатиме на результати тестування і це не свідчить про несправність приладу. А враховуючи, що прилад «Drager» до проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 перебував в автомобілі працівників поліції, його температура може відрізнятися від температури навколишнього середовища, проте обстеження проведено в дозволеному інструкцією діапазоні температур і тому зазначений факт на правильність остаточного результату не впливає. З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується.

Неспроможними є доводи апелянта про порушення його процесуального права через одночасне складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови за ч.1 ст.126, ч.1 ст.121 КУпАП, так як ця обставина не є підставою для визнання вказаних процесуальних документів неналежними доказами, та підставою скасування постанови суду.

Доводи апелянта про те, що його огляд на стан сп`яніння був проведений працівниками поліції з порушенням вимог ст.266 КУпАП, зокрема, не вівся безперервний відеозапис, тобто наданий запис є фрагментований, є безпідставними, оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. Факт відсутності безперервного відео не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду, та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності. Окрім того, обов`язок поліцейського вести відеозйомку безперервно не є абсолютним та відповідно до вимог п. п. 5, 8 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису поліцейський має право відступити від цих вимог за певних умов.

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів дані протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Всі інші апеляцйні доводи, викладені в скарзі, не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину останнього.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18.05.2023 відносно ОСОБА_1 є законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Чорнобаївсього районного суду Черкаської області від 18 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка