Справа № 192/199/23
Провадження № 3/192/173/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2023 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Боровенського Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

Від відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області до суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 328192 від 18.01.2023, 18 січня 2023 року о 13 год 45 хв у смт Високий, вул. Ощепкова, 14, ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Magnum 460, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з протоколом до суду надані акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за змістом яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно з якими водій ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, копію посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , а також рапорт поліцейського, відповідно якого під час складання адміністративного протоколу велася безперервна відеозйомка на портативний відео реєстратор, під час переносу даних було вимкнення світла, у зв`язку з цим відеозапис був втрачений.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що працює водієм-далекобійником, перевозить вантажі, з ним їздить його цивільна дружина. 17 січня 2023 року у с. Високий Харківської області він зупинився недалеко від АТБ, повечеряв, випив грам 50 горілки, ночував у машині, в машині також була його співмешканка. Наступного дня, 18 січня 2023 року, вранці, після 10 години, почув стук, під`їхав поліцейський патруль, поліцейський сказав вилазити з машини, після чого він одягнувся та вийшов із автомобіля. Поліцейський йому сказав, що він заважає руху. Він запитав, чому він заважає, адже він стоїть на узбіччі. Поліцейський перевірив його документи та сказав подихати у трубку. Він дихнув, результатів особисто не бачив, а поліцейський сказав, що він у стані алкогольного сп`яніння, трубку поліцейський викинув. Після цього він, ОСОБА_1 , сказав везти його на експертизу. Поліцейський відмовив, посилаючись на те, що не хоче витрачати бензин, та запропонував вирішити ситуацію на місті. Всього поліцейських було двоє, інший поліцейський почав складати протокол. Він, ОСОБА_1 , у протоколі підписався про отримання тимчасового дозволу, інші підписи у протоколі не його.

Захисник просив провадження у справі закрити у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 повідомив, що він керівник ТОВ «ЮДІГРУП». ОСОБА_1 працює на його підприємстві водієм. На автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , встановлений датчик GPS, який фіксує положення автомобіля. Він, ОСОБА_4 , кожен день перевіряє інформацію щодо автомобілів, облаштованих датчиками GPS через спеціальний застосунок. Застосунок фіксує рух автомобіля, швидкісний режим, маршрут, час, коли автомобіль перебував у русі. Автомобіль, на якому їхав ОСОБА_1 , 17 січня 2023 року о 18 годині вже був припаркований. Цей автомобіль не перебував у русі приблизно по 14 годину 18 січня 2023 року.

Допитана як свідок ОСОБА_5 повідомила, що є цивільною дружиною ОСОБА_1 . На початку року, у січні, точну дату не пам`ятає, вони після відвантаження автомобіля зупинились недалеко від супермаркету АТБ, чекали завантаження. На наступний день до них під`їхала патрульна поліція. Поліцейські покликали водія, спочатку перевірили документи, потім почали перевіряти його на стан алкогольного сп`яніння, дали якусь трубочку, щоб він туди дихав. Далі поліцейські викинули трубочку як сміття недалеко від машини, сказали, що є який градус сп`яніння. ОСОБА_1 пропонував поїхати у медичний заклад, поліцейські сказали, що не збираються його везти на медичне обстеження. Коли складали протокол, то просили перехожих бути свідками, двоє перехожих погодились, розмови поліцейських зі свідками вона не чула.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1. 9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Наданими суду разом протоколом доказами не доведено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 18 січня 2023 року о 13 год 45 хв, як вказано у протоколі. Натомість, згідно пояснення свідків у судовому засіданні, автомобіль у зазначений час не рухався, тобто у вказаний час ОСОБА_1 не здійснював керування цим автомобілем.

За приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави (рішення від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції»).

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а зазначає, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України» та ін.).

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд доходить висновку, що достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду не надано, а отже не доведено вчинення ним зазначеного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі належить закрити.

Керуючись ст. 247 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Ковальчук