Номер провадження 3-в/521/90/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 130 КпАП України в частині штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.05.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КпАП України, було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

02.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині штрафу, мотивуючи тим, що має фінансові труднощі.

14.06.2023 року ОСОБА_1 у судове засідання зявився, просив заяву задовольнити.

Суд дослідивши заяву про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині штрафу вважає, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким чином, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, здійснюється в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Відстрочення виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення є винятком із загального правила.

Воно можливе, наприклад, у зв`язку з тяжкою хворобою особи, яку притягнуто до відповідальності, якщо цей факт підтверджено документом лікувальної установи; у зв`язку зі складними сімейними обставинами або іншими серйозними причинами, що об`єктивно перешкоджають невідкладній реалізації постанови.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 хворіє тяжкою хворобою правосторонній кокс артроз 3-в ст.., виражений больовий синдром (абсцес лівої сідниці), що підтверджується випискою №17590 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 від 06.12.2022 року, що видана КНП «МКЛ №11» ОМР.

Суд вважає, що тяжка хвороба ОСОБА_1 , а саме: правосторонній кокс артроз 3-в ст.., виражений больовий синдром (абсцес лівої сідниці), яка у свою чергу впливає на майновий стан ОСОБА_1 , а саме погіршує його, є поважною причиною для розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині штрафу.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

Враховуючи хворобу та майнове становище правопорушника, а також розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення, та якій в свою чергу є достатньо великим в порівнянні встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, у зв`язку з чим приходить до висновку, що сплата правопорушником штрафу в розмірі 51000,00 грн. одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, тому суд на підставі ч. 2 ст. 301 КУпАП, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу підлягає задоволенню та вважає за можливе відстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком на дванадцять місяців.

Згідно ст. 303 КУпАП уразі відстрочки виконання постанови відповідно до КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Керуючись ст.ст. 23, 280, 283, 301, 303, 308 КпАП України, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження»,

ПОСТАНОВИВ:

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , виплату суми штрафу у розмірі 51000 гривень строком на 12 (дванадцять) місяців з виплатою штрафу рівними частинами по 4250 (чотири тисячі двісті п`ядесят) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя