Провадження № 33/801/1112/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., з участю секретаря Собцевої А.Р. розглянувши апеляційну скаргу захисника адвоката Дегтярьова О.М. на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян в сумі сімнадцять тисяч гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою, захисник ОСОБА_2 адвокат Дегтярьов О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2023 року в зазначеній справі, постанову скасувати та провадження в адміністративній справи закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає постанову Вінницького міськсуду від 10 жовтня 2023 року такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суд розглянув справу неповно і без з`ясування усіх фактичних обставин справи, не врахував викладені у клопотанні про закриття справи аргументи і докази, та не в повній мірі дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи. Що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як виду покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, не врахував практику Вінницького апеляційного суду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Зокрема, суд не в повній мірі дослідив та не врахував грубі порушення при складанні протоколу серії ААД №432573 від 26.08.2023, а також не визнав його неналежним та недопустимим доказом; не взяв до уваги, що матеріали відеозапису поліцейських не є безперервним, а являється епізодичним; не взяв до уваги, що ОСОБА_2 не керувала транспортним засобом, будь-які докази механічного руху автомобіля взагалі відсутні; всупереч вимогам підзаконних нормативно-правових актів працівниками поліції не було складено акт огляду на стан сп`яніння в двох примірниках, один з яких мав бути вручений водію; в силу допущених порушень огляд відповідно до частини 5 статті 266 КпАП України вважається недійсним.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку подання апеляційної скарги, захисник адвокат Дегтярьов О.М. вказав, що апеляційну скаргу на зазначену постанову було вперше подано 19 жовтня 2023 року, тобто в межах установлених законом строків оскарження, проте її було повернуто в зв`язку з неналежним підтвердженням повноважень захисником. Вдруге апеляційну скаргу було подано відразу після отримання відповідної постанови апеляційного суду з належним чином оформленими повноваженнями.

Перевіривши зазначені підстави поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає їх поважними виходячи з того, що першу апеляційну скаргу було подано вчасно, а відмова в апеляційному перегляді судового рішення з формальних підстав неподання захисником всіх документів, необхідних для підтвердження його повноважень, може вважатися надмірним формалізмом після того, як відповідні вимоги були виконані.

Захисник адвокат Дегтярьов О.М. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

ОСОБА_2 , повідомлена в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилася, а клопотання захисника про відкладення розгляду справи в зв`язку з її неявкою з поважних причин з огляду на погане самопочуття, до задоволення не підлягає, так як поважність причин неявки в судове засідання не підтверджена документально, а судові засіданні в даній справі вже двічі відкладалися за клопотаннями сторони захисту, в той час як законом встановлений двадцятиденний строк апеляційного розгляду справ про адміністративні правопорушення, який вже сплив.

Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 432573 26.08.2023 о 0 год. 43 хв. в м. Вінниці по вул. Соборна, 68 ОСОБА_2 керувала транспортним засобом Audi Q5, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовилась на місці зупинки, чи порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Частиною першою статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п. 7 розділу III Інструкції.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КпАП України.

За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Відповідно до статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений та підписаний уповноваженою на те особою інспектором взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області, лейтенантом поліції Гулько С.О., тоді як ОСОБА_2 від підписання протоколу відмовилася, про що зроблено відвідний запис в протоколі.

Під час складання протоколу ОСОБА_2 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України, а також положення п. 2.5 ПДР України, ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 сумніву не викликає, оскільки складений та підписаний уповноваженою особою відповідно до вимог статей 254, 256 КАП України, тому є належним і допустимим доказом по справі, а відтак доводи скарги у цій частині є безпідставними.

Переглядом долучених до матеріалів справи відеозаписів встановлено, що відеозапис розпочинається в момент, коли працівники поліції підходять до авто, яке зупинене біля краю проїжджої частини. На водійському сидінні в ньому знаходиться ОСОБА_2 й інших осіб в салоні немає. Між працівниками поліції та водієм відбувається розмова, зі змісту якого випливає, що автомобіль ОСОБА_2 було зупинено в зв`язку з тим, що вона рухалася вулицею без увімкнутого світла фар, працівники поліції вказали на маршрут її руху (вулицею Театральною, провулком Верещагіна, вулицею Артинова, на розі якої з вулицею Соборною і було здійснено зупинку), а також звертають увагу на те, що під час руху вона не користувалася засобами пасивної безпеки паском безпеки, яким обладнано автомобіль. ОСОБА_2 зазначених обставин не заперечувала, пояснила поїздку під час дії комендантської години необхідністю забрати певні документи з роботи, бо наступного дня в неї заплановане відрядження. Надала також пояснення щодо того, що в межах населеного пункту їй незручно користуватися паском безпеки, вдягає його при русі за межами населеного пункту.

Далі працівник поліції, яка стояла ближче до автомобіля звертає увагу на ознаки сп`яніння у водія, і останній пропонують пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», від чого водій відмовилася.

Далі працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_2 пройти в установленому законом порядку огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_2 начебто і погоджувалася, проте кожен раз висувала якісь нові умови для проходження огляду, й відверто затягувала час, посилаючись спочатку на те, що їй потрібно порадитись з адвокатом щодо цього, а потім на те, що вона погоджується пройти такий огляд тільки в присутності її адвоката, який мав прибути з хвилини на хвилину.

Після того, як працівники неодноразово роз`яснили ОСОБА_2 наслідки її відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння і фактично склали протокол за ч. 1 ст. 130 КпАП України, а з моменту зупинки минуло більше двох годин, ОСОБА_2 за рекомендацією свого адвоката повідомила, що погоджується пройти огляд на стан сп`яніння.

Отже ОСОБА_2 пропонувалося пройти медичний огляд на стан сп`яніння із вказівкою на чіткі підстави для такого огляду, роз`яснювалися наслідки відмови від такого огляду, працівники поліції наголошували на тому, що присутність адвоката при такому огляді не є обов`язковою і відмова від проходження огляду в зв`язку з цим розцінюється як ухилення від його проведення. У відповідь на це ОСОБА_2 відмовилася пройти до службового автомобіля для поїздки до закладу охорони здорова, а натомість зачинилася у власному автомобілі і комусь телефонувала.

Оцінивши зазначені обставини справи в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що така поведінка особи не відповідала обстановці, була спрямована на створення штучних умов для порушення поліцейськими строків проведення медичного огляду і складання протоколу, і для уникнення в такий спосіб відповідальності за скоєне правопорушення.

Досліджені судом відеозаписи є інформативними і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Апеляційний суд відхиляє посилання захисту на нібито неповноту відеозаписів чи їх фрагментарність, так як на відеозаписах чітко зафіксовані всі дії, необхідні для встановлення обставин справи. Захист не наводить жодних обставин, які мають значення для правильного вирішення цієї справи, які б не були охоплені відео-фіксацією.

Як зазначалось вище, диспозицією частини першої статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

А тому доводи апеляційної скарги про те, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу.

Отже переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, суд, -

постановив:

Поновити захиснику адвокату Дегтярьову Олегу Миколайовичу строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Дегтярьова Олега Миколайовича залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник