Провадження № 3/185/5093/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник Ю.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, пенсіонера ІІІ групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , -

за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

18.09.2023 року о 11:00 годині на автошляху М-30, 1056 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Geely CK», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, тремтіння рук, почервоніння очей). На вимогу працівника поліції пройти огляд для встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Водія було усунено від керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Крім того, 18.09.2023 року о 11:10 годині на автошляху М-30, 1056 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Geely CK», державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи обмеженим в праві керування будь-яким ТЗ відповідно до постанови ВП №39092783 від 16.04.2020 року, чим порушив вимоги ст.15 ЗУ «Про дорожній рух».

Гр. ОСОБА_2 в призначене судове засідання з`явився, свою просину визнав, підтвердив викладені в протоколах обставини адміністративних правопорушень, зазначив, що 18.09.2023 року він керував ТЗ марки «Geely CK», державний номерний знак НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції, під час перевірки документів було встановлено, що він обмежений в праві керування ТЗ відповідно до постанови державного виконавця, крім того, працівниками поліції було встановлено, що він має явні ознаки наркотичного сп`яніння. На вимогу працівників поліції проїхати до медичного закладу для встановлення стану наркотичного сп`яніння - відмовився.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка працівник поліції ОСОБА_3 суду повідомив, що дати він не пам`ятає, під час несення служби ними був зупинений транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 , який мав явні ознаки наркотичного сп`яніння. Під час перевірки документів було встановлено, що даний водій обмежений в праві керування транспортним засобом, відповідно до постанови державного виконавця. На їх вимогу проїхати до медичного закладу для встановлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_2 відмовився, на підставі чого на останнього було складено два протоколи за ч.1 ст.130 та ч.3 ст.126 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, суд зазначає наступне.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає стягнення за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення порушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення №272663 серії ААД від 18.09.2023 року, в якому вказані обставини інкримінованого адміністративного правопорушення, наявні записи про свідків правопорушення, наявності посвідчення водія та відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. В графі пояснення написано: «18.09.2023 року керував автомобілем, поспішаю на МСЕК»;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.09.2023 року, в якому зазначено, що гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 18.09.2023 року, згідно яких гр. ОСОБА_1 в їх присутності на вимогу працівника поліції відмовився від проходження огляду в медичному закладі на стан наркотичного;

- диском із записом інкримінованих подій, при перегляді якого судом було встановлено, що водію ОСОБА_1 поліцейськими було запропоновано проїхати до медичної установи для проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння, від чого водій ОСОБА_1 відмовляється в присутності двох свідків.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи зазначене, суд вбачає в діях водія ОСОБА_1 порушення Правила дорожнього руху, а саме п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить висновку, що в діях гр. ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП - протиправна, активна, свідома і вольова поведінка особи, яка завдає шкоди об`єкту, що охороняється нормами адміністративного права, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо вчинення правопорушення, передбаченого ст.126 ч.3 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.15 ЗУ «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Натомість, матеріалами справи, підтверджується, що вказаних вимог закону гр. ОСОБА_1 дотримано не було, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення №272662 серії ААД від 18.09.2023 року, в якому поліцією викладені встановлені фактичні обставини правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом під час тимчасового обмеження у праві керування ТЗ;

- копією постанови державного виконавця від 16.04.2020 року №39092783 серії ВП про встановлення тимчасового обмеження, відносно гр. ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доведеність вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з вимогами ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення на неї накладаються в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень, обставини справ, особу гр. ОСОБА_1 , який є пенсіонером, має посвідчення водія, свою провину визнає, суд вважає необхідним та достатнім для виховання останнього та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, з урахуванням ст.36 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті 130 ч.1 КУпАП з позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачене право особи за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до пояснень гр. ОСОБА_1 , встановлено, що він є пенсіонером, має скрутне матеріальне становище, в країні введено воєнний стан, що ускладнює виконання постанови, та просить застосувати щодо нього розстрочку оплати штрафу.

З огляду на викладене, суд вважає, що заяву гр. ОСОБА_1 слід задовольнити та розстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення на строк 12 місяців.

У відповідності вимог ст. 40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з гр. ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст.126 ч.3, ст.130 ч.1, ст.284, ст.40-1, ст.36 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності та з урахуванням ст.36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536.80 гривень на користь держави.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень строком на 12 місяців із розрахунку сплати: 11 платежів по 1417 (одна тисяча чотириста сімнадцять) гривень та 1 платіж 1413 (одна тисяча чотириста тринадцять) гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя Ю.А. Мельник