Дата документу 12.05.2023
Справа № 501/940/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2023 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Семенов О.А.,
секретаря судового засідання - Левицької А.В.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, який не працює, має на утриманні сина з інвалідністю та дружину з інвалідністю, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
02 березня 2023 року, приблизно о 22:55 годин біля АЗС «ОККО», за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, с. Малодолиньке, вул. Космонавтів, 61 «З», ОСОБА_1 керував автомобілем «Honda Accord», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, невиразна мова), та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного із застосуванням алкотестеру «Drager 6810», а також від проходження медичного огляду у встановленого законом порядку (протокол серія ДПР18 №442887 від 02 березня 2023 року).
Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 , якому були роз`яснені його права, передбачені ст.ст.59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою вину визнав, у вчиненому розкаявся. Також пояснив суду, що у нього на утриманні перебувають син, який має інвалідність з дитинства в наслідок психічного захворювання, та дружина з інвалідністю. 02 березня 2023 року, коли він був на роботі трохи випив, та не збирався сідати за кермо. До нього зателефонувала дружина та повідомила, що у сина стався епілептичний припадок та вона розгублена, не знає що робити. Після дзвінка він відразу поїхав додому до сина, однак його по дорозі зупинили працівники поліції, повідомили, що в нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестеру або у лікарні, однак він відмовився тому що поспішав додому пояснивши, що з сином трапилось лихо та той потребує негайної допомоги. Однак працівникам поліції це не прийняли до уваги та склали протокол. Стан здоров`я членів родини не дозволяє йому мати постійну роботу тому має неофіційний непостійний приробіток та використовує автомобіль як джерело доходу.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
У відповідності до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.
Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Судом також були досліджені надані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення докази: протоколом про адміністративне правопорушення; диском з відеозаписом, на якому зафіксовано, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , однак даний відеозапис не містить звуку, за додатковими відомостями отриманими від поліції у їх розпорядженні немає відеозапису належної якості.
За матеріалами справи встановлено, що за довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 10 ААВ №752519 від 02.03.2015 року ОСОБА_2 (син правопорушника), ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом з дитинства, група інвалідності перша А, та він потребує постійного догляду та нагляду, інвалідність встановлена безстроково. Крім того, за довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 10 ААВ №788464 від 23.12.2015 року ОСОБА_3 (дружина правопорушника), ІНФОРМАЦІЯ_3 , є інвалідом другої групи, причина інвалідності загальне захворювання, інвалідність встановлена безстроково.
Таким чином показання ОСОБА_1 не спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
За таких обстави суд вважає, що дії ОСОБА_1 хоча і свідчать про порушення ним Правил дорожнього руху, однак, за встановлених у ході судового розгляду фактичних обставин справи, останній був вимушений сісти за кермо автомобіля після вживання алкоголю, з метою рятування здоров`я та життя свого сина, в якого виник епілептичний припадок та потребував термінової допомоги, а його дружина, яка також хворіє не могла цю допомогу надати, З огляду на вищевикладене, суддя приходить до висновку про те, що порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху було викликано крайньою необхідністю.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку за таких обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.
Враховуючи, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід закрити на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 221, 283, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.
Посвідчення водія НОМЕР_2 від 17 січня 2007 року повернути ОСОБА_1 .
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Постанова набрала законної сили «__»___________2023р.