Справа № 447/2991/23 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 33/811/1525/23 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 16 жовтня 2023 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 536 грн 80 коп.

Згідно з постановою судді, 16 вересня 2023 року о 00 год. 05 хв. за адресою: м. Новий Розділ, вул. Яворницького, 11, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 16 жовтня 2023 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Оскаржувану постанову апелянт вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що матеріали справи не містять його чітко сформульованої відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, належним чином зафіксованої та задокументованої працівниками поліції.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про двох свідків, в присутності яких він, за твердженням працівників поліції, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апелянт звертає увагу на самостійну зміну судом кваліфікації адміністративного правопорушення за відсутності на це підстав. Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення складено за фактом порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, натомість суд притягнув його до відповідальності за порушення приписів п. 2.9 ПДР України.

У судове засідання 4 грудня 2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник Ратич Т.М., будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення апеляційного розгляду, не з`явились, про поважність причин своєї неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали. В судовому засіданні 15 листопада 2023 року адвокат Ратич Т.М. підтримав подану апеляційну скаргу та просив таку задовольнити.

З огляду на вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності учасників, що не з`явились.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги, ці вимоги закону суддею суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Поряд з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.

Відповідно до ст. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу серії ААД №547028 від 16 вересня 2023 року (а.с. 1), акту огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3) та направлення на огляд особи з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 4) вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_1 були: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя.

З огляду на наведені ознаки, у працівника поліції виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наслідком чого стало висловлення поліцейським до ОСОБА_1 вимоги пройти огляд на стан сп`яніння.

Втім, пройти такий огляд як на місці зупинки, так і в медичному закладі, ОСОБА_1 пройти відмовився, що стверджується наявними матеріалами справи, в тому числі рапортом інспектора СРПП ВПД №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області О.Вірта від 16 вересня 2023 року, згідно з яким 16 вересня 2023 року близько 00:05 год. в ході несення своїх службових обов`язків ним, спільно зі майором поліції ОСОБА_3 , у м. Новий Розділ по вул. Яворницького, 11, Львівської області було зупинено автомобіль «Рено Меган» під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , який керував вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Під час спілкування з цим водієм від нього було чути запах алкоголю з порожнини рота, спостерігалося почервоніння очей. В подальшому йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що водій відмовився, також йому було запропоновано пройти вказаний тест у медичному закладі, на що останній відмовився. Після чого водієві неодноразово було роз`яснено процедуру проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від його проходження. Після цього в присутності водія було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №547028 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі складеним щодо нього протоколом серії ААД №547028 від 16 вересня 2023 року ОСОБА_1 ознайомився, такий підписав у відповідних графах, надавши у графі «пояснення по суті порушення» пояснення про те, що «сьогодні у мене день народження, випив 200 грамів горілки». Жодних заперечень чи зауважень стосовно складеного щодо нього протоколу, у тому числі і щодо пункту порушення ПДР, який йому вміняється, не висловив.

Наведеним спростовуються доводи апелянта про відсутність доказів його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безпідставними є і висловлені апелянтом твердження про те, що суддя суду першої інстанції самостійно змінив кваліфікацію його дій на п. 2.9 ПДР, оскільки, як вбачається з оскарженої постанови, ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка полягала у порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР.

Покликання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено у відсутності двох свідків, до уваги апеляційним судом не береться, оскільки ст. 254 КУпАП, якою передбачено порядок складення протоколу про адміністративне правопорушення, такої вимоги не містить.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; свідки залучаються лише у випадку неможливості застосування таких засобів.

Водночас, з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що під час фіксування порушень ОСОБА_1 ПДР застосовувались технічні засоби відеозапису, зокрема, на такому відображено факт керування останнім автомобілем марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 . За таких обставин, у працівників поліції не виникло обов`язку залучати свідків під час висловлення ОСОБА_1 вимоги пройти огляд на стан сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що суддею суду першої інстанції допущено описку в оскарженій постанові в частині зазначення марки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а саме замість правильної «Renault Megane» помилково зазначено «КУТФГДЕ».

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 16 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу останнього без задоволення.

Рекомендувати судді Миколаївського районного суду Львівської області виправити допущену у постанові описку щодо зазначення марки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк