Справа № 308/8251/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І. розглянувши матеріали, які надійшли від Закарпатської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження Україна, Хмельницька обл., м. Шепетівка; місце роботи водій, ТЗОВ «Рівнетранссервіс» (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Мазепи, буд. 29); зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; закордонний паспорт НОМЕР_1 від 18.08.2021 року; орган, що видав 6831; ідентифікаційний код платника податку - НОМЕР_2 ,

за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

22.04.2023 року о 08 год. 55 хв. в зону митного контролю на ділянку «Вїзд» (ЗМК вантажна) митного поста «Тиса» Закарпатської митниці заїхав вантажний сідловий тягач марки «RENAULT», моделі «PREMIUM 460.19T», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 зі спеціалізованим напівпричепом марки «SCHWARZMULLER», моделі «S1» реєстраційний номерний знак України НОМЕР_4 , що переміщував вантаж «Олива трансмісійна» та «Антифрізні препарати рідкі», під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .

До митного контролю гр. України ОСОБА_1 було подано: закордонний паспорт НОМЕР_1 від 18.08.2021 року; міжнародну товаротранспортну накладну (CMR) серія А № 038863 від 20.04.2023 року, рахунок-фактуру № 905269545 від 20.04.2023 року.

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС України, внаслідок чого встановлено, що 02.03.2022 року через пункт пропуску «Краківець Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці громадянином України ОСОБА_1 в режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» було ввезено легковий автомобіль марки «AUDI», моделі «A4», номер кузова № НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Польської Республіки НОМЕР_6 .

Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС України, та в ході опитування гр. України ОСОБА_1 було з`ясовано, що 02.03.2022 року даний транспортний засіб слідував на митну територію України з метою тимчасового ввезення відповідно до ч.4 ст.380 Закону України від 13.03.2012 року №4495-VI.

Відповідно до запису в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС України гр. України ОСОБА_1 було оформлено зобов`язання про зворотне вивезення зазначеного транспортного засобу № UA209030/2022/3733 від 02.03.2022 року, в якому він зобов`язувався вивезти вищезазначений транспортний засіб у термін до 01.05.2022 року.

Станом на 22.04.2023 року вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значився.

У своєму поясненні гр. України ОСОБА_1 підтвердив факт ввезення транспортного засобу марки «AUDI», моделі «A4», номер кузова № НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Польської Республіки НОМЕР_6 на митну територію України в режимі «тимчасового ввезення до 60 днів». Законом України № 64/2022 від 24.02.2022 року введено воєнний стан на всій території України. Громадянин України ОСОБА_1 вчасно не вивіз вищевказаний автомобіль, бо вважав, що строк тимчасового ввезення його автомобіля продовжений митними органами з урахуванням введення воєнного стану на всій території України відповідно до ч.4 ст. 480 МКУ. Заяви гр. України ОСОБА_1 в митницю щодо неможливості своєчасного вивезення вищевказаного автомобіля, відповідно до наявної бази даних - відсутні.

Згідно з інформацією, отриманої з мережі Інтернет (сайт «mobile.de»), вартість аналогічного/подібного до вищезазначеного автомобіля становить 1 500 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 22.04.2023 р. складає 60 099 грн. 60 коп. (шістдесят тисяч дев`яносто дев?ять грн. 60 коп.).

Таким чином, гр. України ОСОБА_1 , перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого користування, а саме: легкового автомобіля марки AUDI», моделі «A4», номер кузова № НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Польської Республіки НОМЕР_6 , більше ніж на тридцять діб.

За даним фактом співробітниками Закарпатської митниці Держмитслужби відносно ОСОБА_1 було складено протокол №0392/30500/23 від 22.04.2023 року про порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України.

01.06.2023 року на електронну пошту суду та 08.06.2023 року поштовими засобами зв`язку від ОСОБА_1 надійшли пояснення щодо вказаного протоколу. Вказує, що він не скоював порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.481 МК України, оскільки автомобіль не вивезений за митну територію України в обумовлені строки з поважних причин. Згідно з ч.2 ст. 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати» дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна вважаються дією обставин непереборної сили (форс- мажорними обставинами). ОСОБА_1 вважає, що саме такі обставини вбачаються у даному випадку, а саме введення військового стану, який характеризується такими ознаками як надзвичайність та невідворотність. З урахуванням зазначених норм на своїй офіційній сторінці Державна митна служба України в 2022 році повідомила, що митними органами буде зупинено/продовжено відповідні строки тимчасового ввезення транспортних засобів, терміни зворотного вивезення яких було визначено на період після 24.02.2022. Знаючи про наявність вказаних обставин, ознайомившись з відомостями на сайті Держмитслужби він був переконаний в тому, що строки на вивезення транспортного засобу зупинені та продовжені до закінчення війни. В випадку незастосування положень законодавства щодо зупинення та продовження строків в зв?язку з введенням військового стану - вважає, що закінчився шестимісячний строк адміністративного стягнення, встановлений ст.467 МК України, адже правопорушення могло бути виявлене 02 червня 2022 року, коли автомобіль мав бути вивезений за межі України.

Зазначає, що при описаних обставинах в будь-якому випадку вбачаються підстави якщо не для закриття провадження у справі - то для звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі та у відповідності із ст.22 КУПАП. Вказує, що правопорушення є малозначним в зв?язку з відсутністю в його діях умислу на його вчинення, автомобіль з протиправною метою не використовувався, будь-якого збитку державі не завдано і завдано бути не могло. Більше того,він мав право на розмитнення автомобіля без сплати відповідних платежів. Він є власником даного автомобіля з 25.04.2016 року, користуюсь ним за правилами консульського ввезення на територію України з 29.04.2016 року, жодного разу не допускав порушень. Вказав, що в?їхав в Україну на 8 день війни - 02 березня 2023 року. Будь-якої незаконної мети не переслідував. Він офіційно працевлаштований, працюю в ТОВ «Рівнетрансервіс», маю незначні доходи, менше мінімальної заробітної плати, позитивно характеризуюся по місцю роботи, займаюся волонтерською діяльністю, одружений, маю двох дітей - синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по місцю проживання характеризуюся позитивно.

На підставі наведеного просив врахувати його пояснення та закрити провадження у справі.

У судове засідання особа відносно якої складено протокол ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про перенесення розгляду справи на адресу суду не надходило, тому у відповідності до ч.4 ст.526 МК України вважаю можливим розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, із врахуванням наданих ним письмових пояснень.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Януль В.С. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції із Здолбунівським районним судом Рівненської області.

Розглянувши клопотання захисника судя прийшов до висновку, що таке задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Нормами чинного МК України та КУпАП не визначений порядок щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення в режимі відеоконференції.

Згідно пункту 45 Розділу III Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішення Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, підсистема відеоконференцзв`язку забезпечує учасникам справи можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду за допомогою свого Електронного кабінету та власних технічних засобів; у приміщенні іншого суду - за допомогою технічних засобів суду; в установі попереднього ув`язнення, установі виконання покарань або медичному закладі - за допомогою технічних засобів, наявних у відповідній установі. Підсистема відеоконференцзв`язку також забезпечує користувачам можливість брати участь у засіданнях інших органів та установ системи правосуддя в режимі відеоконференції. Особливості порядку проведення таких засідань можуть встановлюватися відповідними органами та установами системи правосуддя. Інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою https://wiki.court.gov.ua.

Відповідно до пункту 47 Розділу ІІІ Положення за наявності в суді технічної можливості учасник справи може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні іншого суду за допомогою технічних засобів суду. Технічну можливість участі у відеоконференції, належну якість зображення та звуку, інформаційну безпеку тощо забезпечує такий суд.

Станом на дату розгляду справи, а саме на 10 год. 10 хв. 14 червня 2023 року у суду відсутня технічна можливість забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у зв`язку із зайнятістю залів судових засідань.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенко І.І. у судовому засіданні підтримав обставини викладені в протоколі, зазначив, що вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі доказами та просив притягнути його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України, згідно санкції статті.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, представника Закарпатської митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Суддею встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 02.03.2022 року через пункт пропуску «Краківець Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці в режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» з метою особистого користування ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «AUDI», моделі «A4», номер кузова № НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Польської Республіки НОМЕР_6 , із оформленням зобов`язання про зворотне вивезення зазначеного транспортного засобу № UA209030/2022/3733 від 02.03.2022 року, в якому він зобов`язувався вивезти вищезазначений транспортний засіб у термін до 01.05.2022 року.

Станом на 22.04.2023 року (дата складення протоколу) вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не був.

Згідно ч.6 ст.481 Митного кодексу України, встановлена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

У відповідності до ч. 4 ст. 380 МК України, громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання митному органу документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.

Відповідно ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно ч. 2 ст. 108 МК України, строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

З урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про продовження строку тимчасового ввезення, про причини та підстави такої відмови (ч.3 ст.108 МК України).

Якщо товари, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України внаслідок накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час такого арешту (вилучення). Якщо транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України: внаслідок дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; у разі зберігання таких транспортних засобів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі здійснення інших операцій з такими транспортними засобами у випадках, передбачених цим Кодексом (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час дії таких обставин, зберігання, арешту (вилучення) або здійснення таких операцій (ч. 4 ст. 108 МК України).

Згідно ч.ч.1,3 ст. 108 МК України митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті. Митний режим тимчасового ввезення припиняється митним органом у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно ч. 6 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ч.7 ст.380 МК України у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування.

Жодних підтверджуючих документів у відповідності до ч.7 ст.380 Митного кодексу України ОСОБА_1 надано не було.

Згідно положень ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657 затверджено Порядок виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 за № 1669/21981 (далі Порядок № 657).

Так, згідно п. 1 розділу VIII Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили Порядку № 657, положення цього розділу застосовуються у випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

У п. 2 розділу VIII Порядку № 657 наведено визначення термінів, зокрема: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 3 розділу VIII Порядку № 657 передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п. 5 розділу VIII Порядку № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що застосування ч.1 ст.460 МК України можливе за наступних умов: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не звертався до митного органу із заявою про продовження терміну доставлення товару у якій би повідомляв про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Саме по собі, введення на території України воєнного стану, не свідчить про автоматичне звільнення сторони зобов`язання від відповідальності за невиконання її обов`язку. Необхідно довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які не можуть бути виконані та обставинами, на які особа покликається як на підставу неможливості виконати таке зобов`язання.

Так, Верховний Суд у постанові від 1 червня 2021 року у справі №910/9258/20 та у постанові від 9 листопада 2021 року у справі №913/20/21 наголосив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона повинна довести, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного випадку виконання зобов`язання.

ОСОБА_1 посилається на те, що він у своїх поясненнях вказував, що листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 засвідчила факт введення на всій території України воєнного стану та підтвердження того, що ці обставини є обставинами непереборної сили.

При цьому, ОСОБА_1 не довів, що у зв`язку із введенням воєнного стану він був позбавлений можливості вивести транспортний засіб за межі митної території України та існує причинно-наслідковий зв`язок між введенням воєнного стану та порушення зобов`язання щодо вивезення транспортного засобу.

Таким чином приходжу до висновку, що підстави для застосування відносно ОСОБА_1 положень ч.1 ст. 460 Митного кодексу України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб відсутні.

Факт митного правопорушення підтверджується: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №0392/30500/23 від 22.04.2023 року, з якого вбачаються обставини вчинено правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.04.2023 року, в якому останній підтвердив, що 02.03.2022 року через під зобов`язання ввіз на митну територію України транспортний засіб AUDI A4, номер кузова № НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Польської Республіки НОМЕР_6 ; електронними витягами з ЄАІС України та АСМО Інспектор, з яких вбачається, що ОСОБА_1 02.03.2022 року через пункт пропуску «Краківець Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці громадянином України в режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» з метою особистого користування ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «AUDI», моделі «A4», номер кузова № НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Польської Республіки НОМЕР_6 ; письмовим зобов`язанням про зворотне вивезення транспортного засобу, згідно якого ОСОБА_4 зобов`язується вивезти за межі митної території України транспортний засіб AUDI A4, номер кузова № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , у термін до 01.05.2022 року; доповідною запискою старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Панька Сергія Васильовича від 22.04.2023 року;

Таким чином, приходжу до висновку про доведеність вини громадянина України ОСОБА_1 в скоєні митного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України, тобто останній перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого користування, а саме: легкового автомобіля марки AUDI», моделі «A4», номер кузова № НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Польської Республіки НОМЕР_6 , більше ніж на тридцять діб.

Вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України, суддя, у відповідності до ст.ст. 23, 33КУпАП, керується тим, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника.

Крім того, суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Відповідно до постанови ПВСУ від 3 червня 2005 року N 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», суди при притягненні осіб до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за наявності підстав повинні вирішувати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КпАП.

Так, у відповідності ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Оскільки у цій статті не міститься визначення та перелік малозначних правопорушень, це питання має вирішуватися у кожному конкретному випадку індивідуально, виходячи з того, що малозначні правопорушення - це такі дії, які не спричинили, або не могли спричинити шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення вперше, беручи до уваги дані про особу, який згідно характеристики ТОВ «Рівнетранссервіс» від 01.06.2023 року за №1 працює в товаристві на посаді водія-експедитора, за час роботи виявив себе як дисциплінований працівник, кваліфікований фахівець з питань перевезення вантажів в міжнародному сполученні, свою роботу виконує на високому професійному рівні, користується повагою у колег, постійно прагне до самовдосконалення, претензій до ОСОБА_1 керівництва товариства не має, згідно характеристики квартирного громадського комітету №9 Виконавчого комітету Шепетівської міської ради за №32 від 25.05.2023 року ОСОБА_1 проживає разом зі своєю сім?єю: дружиною ОСОБА_5 , та синами ОСОБА_2 , 2002 р.н. та ОСОБА_3 , 2006 р.н., за місцем проживання характеризується позитивно, скарг від сусідів не було отримано, згідно довідки про доходи від 29.05.2023 року №14, виданої ТОВ «Рівнетранссервіс» за період з лютого 2023 року по квітень 2023 року загальна сума його доходів становить 13 714,96 грн., а також ураховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, характер правопорушення, зважаючи на вид та розмір передбаченого покарання, мету призначення покарання та співмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, те, що наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам та державі, вважаю за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та провадження у справі закрити.

Згідност.527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 380, 465, 481,МК України, ст.ст. ст.22, 245, 253 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України у зв?язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило