ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 червня 2023 рокуСправа №: 695/2123/22
Номер провадження 3/695/19/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2023 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Федини О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 185987 від 29.07.2022 водій ОСОБА_1 29 липня 2022 року о 03 год 00 хв в м. Золотоноша по вул. Черкаська, 46, керуючи автомобілем ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода. Водій від проходження відповідно до встановленого Законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 185070 від 29.12.2022 водій ОСОБА_1 29 грудня 2022 року о 22 год 09 хв в м. Золотоноша по вул. Шевченка, 33, керував автомобілем ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 10 квітня 2023 року справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме: № 695/2123/22 провадження № 3/695/19/23 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та № 695/9/23 провадження № 3/695/361/23 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - об`єднано в одне провадження, та присвоєно об`єднаній праві № 695/2123/22 провадження № 3/695/19/23.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Крім того, на адресу суду 06 січня 2023 року за вх. № 237 надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій він зазначив, що вину у скоєному визнає, щиро кається, просить розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, судом вживались всі належні та необхідні заходи для повідомлення ОСОБА_1 про день, місце і час розгляду справи.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України" (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні про місце і час розгляду справи, судом були вжиті всі необхідні та можливі заходи щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зважаючи на вимоги ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ст. 130 КУпАП, та враховуючи заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність, а також з урахуванням принципу судочинства, зазначеного в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 забезпечено право на захист шляхом участі адвоката у розгляді даної справи з метою захисту його інтересів під час судового розгляду справи.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Федина О.В. просив закрити провадження по справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, 29 грудня 2022 року увечері його зупинили біля ПТУ №40 у м.Золотоноша працівники поліції та попросили бути свідком адміністративного правопорушення. Він побачив автомобіль Жигулі, а біля автомобілю стояв водій, який назвався ОСОБА_1 . Водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою Драгера та в лікарні. На пропозицію пройти огляд на стан сп"яніння водій сказав «Проходьте його самі». Після складання адміністративного протоколу, його та іншого свідка відпустили.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що працюють поліцейськими Золотоніського РВП та ними були складені протоколи від 29 липня 2022 року та 29 грудня 2023 року, підтвердили обставини, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Підветвердили факти зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`янніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода. Від проходження огляду за допомогою приладу Драгер чи в лікарні водій відмовився в присутності двох свідків.

У судове засідання не з`явились свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з невідомих суду причин, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, про що в справі мається довідка про його доставлення. Також зазначеним особам надсилалися повістки рекомендованими листами, про що маються повідомлення про їх вручення. Таким чином, судом були вжиті всі необхідні та можливі заходи для їх виклику у судове засідання.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що ОСОБА_1 скористався законним правом для захисту своїх інтересів, оскільки йому забезпечено право на захист шляхом участі адвоката у розгляді даної справи, суд дійшов до наступного.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасого затримання транспортного засобу, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов"язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч.2 ст.251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про Національну поліцію завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки.

Згідно з вимогами ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об"єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Крім того, згідно ст.266 ч.5 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.2,3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкції), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України за №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп"яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі-поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп"яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до вимог п.п.6,7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп"яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведенного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладу охорони здоров"я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розділом 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 передбачено обов"язки водіїв транспортних засобів.

Згідно з з п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 учасники дорожнього руху зобов"язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємо ввічливими.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до Розділу X «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також, згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному під відеозапис та/або у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 185987 від 29.07.2022, згідно якого водій ОСОБА_1 29 липня 2022 року о 03 год 00 хв в м. Золотоноша по вул. Черкаська, 46, керуючи автомобілем ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода. Водій від проходження відповідно до встановленого Законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків;

- рапортом поліцейського СРПП Золотоніського РВП старшого сержанта поліції С.Музиченка, з якого вбачається, що під час патрулювання в комендантську годину по м. Золотоноша 29 липня 2022 року о 01 годині 40 хвилин за адресою: м. Золотоноша вул. Черкаська, 54, був зупинений автомобіль ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, тому на місце події було викликано ВСП та патрульну поліцію. В подальшому на водія було складено адміністративний матеріал за ст. 130 КУпАП;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 29.07.2022, згідно яких 29.07.2022 близько 03 години ночі в м. Золотоноша, вул. Черкаська, водій автомобіля ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 , який назвався гроомадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не мав при собі ніяких документів, що посвідчують особу, та реєстраційних документів. Водій відмовився проходити огляд на стан сп`янінняв в установленому законом порядку при свідках, та визнавши свою вину, також відмовився надавати письмові пояснення та розписуватися в протоколі;

- копією направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.07.2022, згідно якого поліцейським Педченко І.Г. встановлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 та даний водій відмовився від проходження огляду в присутності свідків;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 831392 від 29.07.2022 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме водій ОСОБА_1 29.07.2022 року о 02 годині 40 хвилин в м.Золотоноша, по вул.Черкаській, керував автомобілем НОМЕР_1 без посвідчення водія, реєстраційних документів, в темну пору доби не освітлювався задній державний номерний знак;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 185070 від 29.12.2022, згідно якого водій ОСОБА_1 29 грудня 2022 року о 22 год 09 хв в м. Золотоноша по вул. Шевченка, 33, керував автомобілем ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.12.2022, згідно якого поліцейським Наумейко О.В. встановлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 та даний водій відмовився від проходження огляду в присутності свідків;

- копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 29.12.2022, згідно якого 29 грудня 2022 року о 23 годині 50 хвилин в присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було здійснено огляд транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП та даний транспортний засіб прийняв на тимчасове зберігання черговий Золотоніського РВП майор поліції Куленюк Т.М. для зберігання на спеціальному майдачинку Золотоніського РВП ;

- рапортом інспектора СРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції Наумейко О.В., згідно якого 29 грудня 2022 року з 08 год 00 хв до 30.12.2022 08 год він перебував в ГРПП «Золотоноша-10». Близько 22 години 29 грудня 2022 року під час патрулювання в м. Золотоноша, по вул. Шевченка, 33, ними був помічений автомобіль ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався із порушенням ПДР України, а саме був технічно несправний лівий задній габарит в темну пору доби, після чого вказаний автомобіль було зупинено. Під час перевірки документів та спілкування з водієм було встановлено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Гр. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що він пропонував вирішити питання без складання адміністративних матеріалів. Йому було повідомлено про кримінальну відповідальність за дачу неправомірної вигоди, та знову було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Потім ОСОБА_1 дістав з кишені одну купюру номіналом одна тисяча гривень та запропонував взяти її в обмін на те, щоб не складали протокол. Після чого було здійснено дзвінок на спецлінію 102 для реєстрації повідомлення та виклику СОГ. Було здійснено охорону місця події. На гр. ОСОБА_1 складено протокол про адміністратвине правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпаП та винесено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія БАБ № 791744 від 30.12.2022 відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126, ст. 125 КУпАП;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , які засвідчили, що 29 грудня 2022 року вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків під час оформлення адміністратвиних матеріалів відносно водія ОСОБА_1 за керування автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, та в їх присутності даний водій відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alkotest 6810 на місці зупинки та в медичному закладі, також відмовився від надання пояснень та підпису в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер, які приєднані до протоколів про адміністративне правопорушення, - (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, та були досліджені у судовому засіданні, на яких зафіксовано факти зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , факти відмови водія Вихватня від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6810 та в закладі охорони здоров`я під час безперервної відеофіксації та в присутності двох свідків, в результаті чого були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, на відео зафіксовано як зупиняється автомобіль, з-за керма якого виходить ОСОБА_1 , та на питання поліцейського надає військовий квиток, посдвічення УБД, страховку, документи на автомобіль, проте в нього відсутнє посвідчення водія. З досліджених відеозаписів вбачається, що причиною зупинки автомобіля стало те, що не горів лівий задній габарит. На що ОСОБА_1 повідомив, що «жене» авто з ремонту, яке поїде на Донбас. В ході розмови з ОСОБА_1 поліцейський Наумейко повідомив, що даний водій керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього чути запах алкоголю, та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в лікарні. На що ОСОБА_1 почав нецензурно висловлюватися та телефонувати. Також Вихватень в ході розмови говорив, що він випивший, огляд проходити не буде, потім говорив, що буде проходити огляд в лікарні за умови, що поліцейський теж пройде огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніня, бо він вважає, що поліцейський п`яний. Також пропонував поліцейському взяти одну тисячу гривень, щоб вирішити питання без складання протоколу, та відпуситити його, щоб він поїхав додому. На що патрульний повідомив, що ведеться відеофіксація та він викличе оперативну групу. Ходив по проїзній частині, кричав, говорячи з кимось по телефону, кричав, що його неправомірно зупинили, нецензурно виражався. Потім викликав ще один патруль, подзвонивши на лінію 102, скаржився на поліцейських. Включав гучномовець і давав працівникам поліції, шоб слухали, що їм буде говорити особа, яка представилась помічником якогось посадовця, який теж пропонував поліцейським якось вирішити питання, щоб не дійшли матеріали до суду. На що йому патрульний повідомив, що буде все вирішуватися згідно чинного законодавства. Тоді ОСОБА_1 знову пропонує поліцейському одну тисячу і просить не складати протокол. На що поліцейський ОСОБА_8 попередив про кримінальну відповідальність за дачу неправомірної вигоди та викликав оперативну групу.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суду не надано.

Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у суду немає.

Під час огляду відеозаписів було встановлено, що з боку працівників поліції відсутні будь-які ознаки впливу на ОСОБА_1 та упередженості до нього з боку зазначених осіб. Дії працівника поліції в частині правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оскаржував в передбаченому законом порядку. Заперечень до адміністративного матеріалу по складеному протоколу про адміністративне правопорушення не подав. Відсутність в матеріалах справи наданих ОСОБА_1 та його захисником доказів оскарження дій працівників поліції вказує на погодження ним зі складеним відносно нього протоколом.

Натомість в ході дослідження відеозаписів було встановлено, що ОСОБА_1 в ході розмови з працівниками поліції нецензурно висловлювався та пропонував неправомірну вигоду поліцейському в обмін на те, щоб він не складав протокол та відпустив його.

Крім того, на адресу суду надійшло клопотання від прокурора Золотоніської окружної прокуратури про долучення до матеріалів справи копії угоди про визнання винуватості від 06.01.2023 року, укладеної між заступником прокурора Золотоніської окружної прокуратури Циганником А.В. з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_1 , з іншого боку, згідно якої ОСОБА_1 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі, а саме: працівнику поліції ОСОБА_9 за нескладання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП 29.12.2022.

В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння у інспекторів поліції Педченка І.Г., ОСОБА_9 та ОСОБА_4 були в наявності. Так, інспекторами поліції було встановлено, що у водія ОСОБА_1 відчувається різкий запах алкоголя з порожнини рота та вбачається порушення координації руху.

Дослідженими матеріалами справи достовірно встановлено факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (на місці події та в найближчому медичному закладі), що зафіксовано на нагрудні камери та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та об`єктивно підтверджується відеозаписами, які додано до матеріалів справи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП., оскільки останній, порушив вимоги п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України 29.07.2022 та 29.12.2022, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені у судовому засіданні та не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються між собою.

Суд зазначає, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст.130 ч. 1 КУпАП, обґрунтовані та визначені законом, оскільки ОСОБА_1 , відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, порушив вимогу п. 2.5 ПДР України, а відтак вчинив правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколів про адміністративне правопорушення не встановлено, поліцейськими протоколи про адміністративне правопорушення серії ААБ № 185987 від 29.07.2022 року, серії ААБ 185070 від 29.12.2022 відносно ОСОБА_1 складені в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, поліцейським було виконано вимоги ст.266 КУпАП та запропоновано пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння на місці скоєння адміністративного правопорушення, або у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, що відповідає вимогам п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, на що ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції № 1395 від 07.11.2015 , особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та про невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв.

Крім того, суд не бере до уваги надані представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокатом Фединою заперечення на протокол, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими під час судового розгляду матеріалами справи, зокрема відеозаписами, поясненнями свідків та іншими матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні.

Доводи зазначені під час розгляду даної справи з боку захисту не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП та не дають підстав для закриття провадження у справі з підстав, наведених захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суд з прав людини у складі Великої палати у рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні «Шмауцер протии Австрії» від 23.10.1995 року ЄСПЛ зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Поряд з цим, ЄСПЛ відносить до кримінально-правової санкції й позбавлення прав на управління транспортним засобом, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй в провину, мати достатньо часу для підготовки свого захисту, отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї, обов"язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов"язку доводити свою непричетність до вчинення порушення (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року).

Системний аналіз вищезазначеної практики ЄСПЛ свідчить про те, що гарантії ст.6 Конвенції поширюються також на осіб, які вчинили діяння, що відповідно до національного законодавства хоч і не є злочинами, але визнаються кримінальними у конвенційному значенні.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

При цьому, суд враховує особу порушника ОСОБА_1 , виходячи з того, що останній відповідно до довідок Золотоніського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП напротязі 2021-2022 років не притягався.

Згідно листів № 31/23/45-408 від 03.12.2022 та № 31/23/45-56 від 02.02.2023 року Територіального сервісного центру МВС № 7145 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , національне посвідчення не отримував.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 є військовослужбовцем, інвалідом не являється.

Обставин, що згідно ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до абзацу 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р. № 14 суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

На підставі вищевикладеного, урахуванням особи та ступеню вини ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчинених ним правопорушень, враховуючи положення ст.36 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2023 року складає 536,80 грн.

Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано, а відтак, з нього належить стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Керуючись ст. ст. 9, 23, 30, 36, 40-1, 130, 245, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та, з урахуванням ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Бойко Н.В.