КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/5114/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Мартяна Олександра Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21вересня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 гривень.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Мартян О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу із порушенням норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права.

Як вважає апелянт, суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та доводам, наведеним у клопотанні про закриття провадження.

Без належної оцінки суду залишився і той факт, що адвокатський запит ОСОБА_2 був адресований не установі банку, а директору-розпоряднику Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі Фонд), який не є посадовою або службовою особою органу державної влади або місцевого самоврядування. За таких обставин службові особи Фонду не мали обов`язку надавати відповідь та документа на адвокатський запит ОСОБА_2 , який до того ж оформлений з порушенням вимого закону.

Звертає увагу, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не перевірено правомірність адвокатського запиту та витребування документів у Фонду.

Також просить врахувати, що своїм адвокатським запитом ОСОБА_2 фактично підмінив слідчі та судові органи, а запитувані у Фонду документи не відносяться до вказаної в запиті судової справи та предмету розслідування. До того ж запитувані документи є внутрішніми документами Фонду та не можуть бути надані на адвокатський запит.

Крім цього, захисник Мартян О.В. вказує на те, що судом не надано належної правової оцінки факту складання протоколу без участі ОСОБА_1 , з порушенням передбаченого КУпАП строку та відсутності на протоколі його підпису та належних і допустимих доказів роз`яснення процесуальних прав та вручення другого примірника протоколу, що є порушенням вимог ст. 254, 256 КУпАП.

Подане разом із апеляційною скаргою клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник Мартян О.В. підтримав. Однак, як вбачається із наявних в матеріалах справи документів, такий строк пропущений не був, а тому питання про його поновлення не вирішується.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Мартяна О.В. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Мартяна О.В. в інтересах ОСОБА_1 не підлягаєзадоволенню, з наступних підстав.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02 серпня 2023 року своїм листом № 60-9055/23 від 02.08.2023 відмовив у наданні відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2. від 18.07.2023 № 901-2, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положенням ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя дотримався зазначених норм процесуального закону при розгляді даної справи, а його рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Як вбачається із матеріалів справи, адвокат ОСОБА_2. 24.07.2023 звернувся із адвокатським запитом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив уповноважену особу Фонду надати наступну інформацію у копіях:

1. Рішення адміністративної ради Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про затвердження Положень про структурні підрозділи Фонду у термін з 2012 по 2023 рік;

2. рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо утворення колегіальних органів з питань консолідації та продажу активів банків з 2012 по 2023 рік;

3. рішення адміністративної ради Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження штатного розпису Фонду, з визначенням умов та форми оплати праці працівників Фонду у період з 2012 по 2023 рік;

4. рішення адміністративної ради Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визначення структури Фонду, у термін з 2012 по 2023 рік;

5. рішення адміністративної ради Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження регламенту виконавчої дирекції Фонду з 2012 по 2023 рік.

На даний адвокатський запит заступник директора - розпорядника Фонду ОСОБА_1. 02.08.2023 року надав відповідь, в якій повідомив, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є органом державної влади або місцевого самоврядування та на нього не поширюється положення Закону України «Про державну службу». За таких обставин у адвоката ОСОБА_2. відсутнє право на звернення з адвокатським запитом безпосередньо до посадової особи чи службової особи Фонду та його органів управління.

Зміст даного листа свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично відмовлено у наданні інформації та копій документів на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2. від 24.07.2023 року.

Відповідно до пунктів 1 та 3 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту. Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

На противагу апеляційним доводам захисника Мартяна О.В., аналіз даної норми закону свідчить про те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є належним суб`єктом адвокатського запиту і на нього поширюються положення статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", встановлена адміністративна відповідальність, передбачена ч.5 ст.212-3 КУпАП.

Таким чином, суд обґрунтовано та на законних підставах притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.5 ст.212-3 КУпАП за те, що він неправомірно відмовив у наданні відповіді на адвокатський запит.

Цим самим спростовуються доводи апеляційної скарги захисника Мартяна О.В. про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та доводам, наведеним у клопотанні про закриття провадження.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Мартяна О.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 гривень - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Мартяна О.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного

суду - доповідач по справі І.А. Мосьондз