Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/107/23

У К Р А Ї Н А
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В.,
за участю секретаря судового засідання Гладишко Н.А.,
особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД №2 Бердичівського РВП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності,
гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , непрацюючого,
громадянина України,і ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А:
До Ружинського районного суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З протоколу серії ОБ № 078980 від 20.01.2023 року вбачається, що 20 січня 2023 р. о 14 год. 38 хв., в с. Білилівка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Opel Omega, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, показав, що він взагалі не керував будь-яким видом транспорту, в тому числі і автомобілем, який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення. Він просто йшов по вулиці і не мав наміру їхати. Про те, що він не керував транспортним засобом він неодноразово пояснював працівникам поліції.
Крім того, подав до суду клопотання в якому просить провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В клопотанні зазначає, що згідно п.1.10 Правил дорожнього руху , в якому роз`яснено значення термінів, що наведені у цих Правилах, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста. тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Таким чином, щоб він підпадав під визначення «водій», необхідно було, щоб транспортний засіб був зупинений працівниками поліції, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу чи всередині транспортного засобу, який стоїть, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.
На відеозаписі, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовано факт під`їзду патрульного автомобіля до автомобіля, який вже стоїть на вулиці. Факту зупинки працівниками поліції транспортного запису на відеозаписі немає.
Відео, на якому зафіксовано перебування його поблизу автомобіля, який стоїть на вулиці, дає підстави лише для припущення, що він міг керувати 20.01.2023р. в 14 год. 38 хв. автомобілем Опель. Проте це не є беззаперечним доказом, який би поза розумними сумнівами доводив те, що він дійсно керував у вказаний час вказаним автомобілем.
Крім того, вважає, що працівником поліції не дотриманні вимоги ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, так в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 078980 від 20.01.2023р. не викладено в повній мірі суть адміністративного правопорушення, за яке він притягують до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП.
Так. в графі « Місце скоєння адміністративного правопорушення » зазначено
Білилівка на вул. », тобто не вказано ні області, ні району, ні вулиці місця скоєння
адміністративного правопорушення.
В графі « суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставиш не зазначено прізвища, імені та по батькові водія, який керував автомобілем , будучи з ознаками алкогольного сп`яніння, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення фактично не зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення та особу, яка скоїла вказане адміністративне правопорушення . Тому, вважає, що вказане дає підстави стверджувати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №078980 від 20.01.2023р., складений у позапроцесуальний спосіб, а відтак не може бути допустимим доказом у справі про притягнення мене до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 078980 від 20.01.2023 р.; розписку про роз`яснення прав та обов`язків передбачених ст.. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; оптичний диск з відео файлами.
Вказані докази суддя не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Обов`язковою складовою складу адміністративного правопорушення є суб`єкт адміністративного правопорушення, тобто у всіх випадках притягнення особи за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 130 КУпАП необхідно встановити належними та допустимими доказами факт керування певною особою транспортним засобом під час його вчинення.
ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 20.01.2023 р., о 14 год. 38 хв. в с. Білилівка він транспортним засобом не керував та працівники поліції його не зупиняли. Він дійсно знаходився у цей час в с. Білилівка, але йшов по вулиці і не мав намір їхати, про що він повідомляв поліцейським.
Надані пояснення об`єктивно підтверджуються іншими доказами.
Так, відеозапис долучений до матеріалів справи не доводить факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Opel Omega, державний номерний знак НОМЕР_2 20.01.2023 р. о 14 год. 38 хв. в с. Білилівка.
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису на оптичному диску, вбачається, що службовий автомобіль рухається по дорозі, під`їжджає до автомобіля червоного кольору, біля якого стоїть ОСОБА_1 , який продовжує йти по дорозі. Поліцейський просить надати посвідчення водія. ОСОБА_1 відповідає: «а я, що їхав ?» Пояснює поліцейським, що автомобілем не керував, тому немає посвідчення водія. Автомобіль на який вказують працівники поліції не його. Весь час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 постійно пояснював, що транспортним засобом не керував.
Тому, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема з дослідженого відеозапису, суду не вдалося можливим перевірити правдивість пояснень ОСОБА_1 , з приводу того чи керував він транспортним засобом, тобто зробити однозначні висновки про його винуватість чи, навпаки, спростувати винуватість.
Працівники поліції не вели безперервної відеозйомки, з якої можна було б однозначно встановити чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом та прийти до висновку про дотримання працівниками поліції вимог Закону при освідуванні його на стан сп`яніння.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зважаючи на викладене, суддя дійшла висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.
Відповідно до п.1ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що у справі відсутні допустимі докази винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом, провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись, ст.ст. ч.1 ст.130, 247, 251, 256, 283, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП закрити за відсутністю події та складу зазначеного правопорушення.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного суду, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Митюк.