Провадження №3/521/8664/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Петренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

10 квітня 2023 року о 10 годині 40 хвилин поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону полку Управління патрульної поліції в Одеській області старшим сержантом поліції Козін Є.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №413583 за ч. 4 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №413583 ОСОБА_1 керував у м. Одесі по вул. Тираспольське шосе, 22/8 автомобілем марки «Mercedes-Benz 211 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно не пройшов його повторно протягом року, чим порушив ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, від 14 лютого 2023 року серії БАД №224313 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явився, але від особи надійшла заява з визнанням вини.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у сукупності, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та надавши правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, до протоколу про адміністративне правопорушення не надано жодного доказу на підтвердження факту правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, а тому суд вважає, що наявність в матеріалах справи лише одного протоколу про адміністративне правопорушення, без долучення інших доказів, є недостатнім для установлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та визнання його винним у вчиненні цього правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Ст. 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із роз`ясненнями, викладених у п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» та у відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні чи інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, що мають функції фото- і кіно зйомка та іншим.

Відповідно до доктрини Європейського суду з прав людини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази отримані з його допомогою, будуть такими ж недопустимими та здобуті із суттєвими порушенням прав та свобод людини.

Про такі обставини ЄСПЛ неодноразово наголошував у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксера де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», Яременко проти України».

Відсутність таких доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність подій правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого її діяння з наступних підстав та закриття адміністративного провадження за ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), суд доходить висновку про відсутність достатніх, належних та допустимих доказів вважати, що ОСОБА_1 10 квітня 2023 року порушив вимоги ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9-11, 121, 221, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.В. Плавич