Справа № 550/1333/23
Провадження № 3/550/641/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року смт. Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Хоменко Д.Є., розглянувши об`єднану справу, яка надійшла від СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області, про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 51, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхуватка Чутівського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , раніше, протягом року до адміністративної відповідальності притягувався за ч. 2 ст.173-2 КУпАП 27.12.2022

в с т а н о в и в :

15.10.2023 близько 18 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого батька ОСОБА_1 , а саме висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, вчинив бійку, чим заподіяв шкоду психологічного та фізичного насильства та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також 01.11.2023 близько 19 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_1 , а саме висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, чим заподіяв шкоду психологічного насильства та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того 02.11.2023 близько 17 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого батька ОСОБА_1 , а саме висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, виганяв з будинку, чим заподіяв шкоду психологічного та фізичного насильства та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також 02.11.2023 ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_1 , а саме намагався вчинити сварку, а також порушив вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника від 01.11.2023, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того 03.11.2023 близько 16 год 20 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_1 , а саме висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, а також порушив вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника від 01.11.2023, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також 04.11.2023 близько 13 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_1 , а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, а також порушив вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника від 01.11.2023, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того 07.11.2023 о 11 год 04 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Маркет-Опт», розташованого за адресою: вул. Набережній, 1 А в смт Чутове Полтавської області, таємно викрав з полиці магазину одну пляшку горілки «Житна сльоза відбірна», чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 76,14 грн та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Також 08.11.2023 о 13 год 45 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Маркет-Опт», розташованого за адресою: вул. Набережній, 1 А в смт Чутове Полтавської області, таємно викрав з полиці магазину одну пляшку горілки «Хортиця срібна прохолода», чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 149,52 грн та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Крім того 14.11.2023 о 19 год 50 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Маркет-Опт», розташованого за адресою: вул. Набережній, 1 А в смт Чутове Полтавської області, таємно викрав з полиці магазину одну пляшку горілки «Первак», чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 89 грн 90 коп та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Також 16.11.2023 о 17 год 14 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Маркет-Опт», розташованого за адресою: вул. Набережній, 1 А в смт Чутове Полтавської області, таємно викрав з полиці магазину одну пляшку горілки «Первак», чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 89,90 грн та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Крім того 17.11.2023 о 14 год 50 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Маркет-Опт», розташованого за адресою: вул. Набережній, 1 А в смт Чутове Полтавської області, таємно викрав з полиці магазину одну пляшку джина «Wilmore», чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 266,80 грн та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяв та клопотань від останнього не надходило. Тобто, ОСОБА_1 обізнаний про розгляд судом даної справи та йому була надана можливість подати докази, на підтвердження своїх заперечень щодо обставин даної справи. Суддя також зазначає, що вжив всіх можливих засобів для того, щоб в належний спосіб сповістити ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішенням, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також Європейський суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, відсутність ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді зумовлена саме його пасивною поведінкою та бажанням затягнути розгляд адміністративної справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Крім того, в судовому засіданні був допитаний потерпілий ОСОБА_2 , який дав показання, в яких зазначив, що його син ОСОБА_1 , який отримав повістку про виклик до суду та знав про те, що в суді призначено судове засідання стосовно вчинення ним адміністративних правопорушень, останнім часом поводить себе аморально та зухвало, постійно зловживає спиртними напоями, систематично вчиняє відносно нього домашнє насильство, краде речі з будинку, а також вчиняє крадіжки з торгових закладів Чутівської та Скороходівської громад. Вважає, що його син ОСОБА_1 не хоче самостійно стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим просив суд застосувати до нього найсуворіше стягнення за вчинення зазначених адміністративних правопорушень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення потерпілого, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон).

Відповідно до статті 1 Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частина 2 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З вищевикладеного випливає, що однією з кваліфікуючих ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП є вчинення, в тому числі, домашнього насильства в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа.

Факти допущених порушень підтверджуються протоколами про адміністративні правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , наданими при складанні протоколу, копією постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, довідкою про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, є доведеною повністю.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Суддя вказує, що адміністративні порушення у сфері власності становлять одну із найпоширеніших і найнебезпечніших груп протиправних діянь, оскільки вони посягають на одне із найбільших цінних соціальних благ - право власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Передбачення в одній статті КУпАП відповідальності за дрібне викрадення чужого майна незалежно від форми власності забезпечує всім суб`єктам права власності однаковий правовий захист, як того вимагають Конституція України та Закон України «Про власність». Чужим слід визнавати майно, яке не перебуває у власності чи законному володінні винного. Об`єктом правопорушення є суспільні відносини в сфері власності.

Факти допущених порушень підтверджуються даними протоколів про адміністративні правопорушення, особистими поясненнями правопорушника, матеріалами відеозапису, довідками про вартість викрадених речей.

Таким чином, з огляду на зазначене, вбачається, що маючий прямий умисел та корисливу мету, своїми діями ОСОБА_1 шляхом викрадення чужого майна, вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Обираючи вид стягнення правопорушникові, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищезазначене, з урахуванням особи правопорушника і суспільної небезпеки скоєного, його поведінки, характеру вчинених адміністративних правопорушень, ступеня вини особи, вважаю за необхідне, з метою виховання останнього та запобігання вчинення ним нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту в межах санкцій, що передбачає відповідальність за скоєні адміністративні правопорушення.

Суддя вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.36, 40-1, 51, 173-2, 279, 280, 283,284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення:

- за ч. 1ст.51 КУпАП - у виді 10 (десяти) діб адміністративного арешту;

- за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - у виді 15 (п`ятнадцяти) діб адміністративного арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді 15 (п`ятнадцяти) діб адміністративного арешту.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 536,80 грн на рахунок: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , Чутівський районний суд Полтавської області.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.Є. Хоменко