КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 366/491/23 Головуючий в суді І інстанції Ткаченко Ю.В.
Провадження № 33/824/2641/2023 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 07 квітня 2023 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 183692 від 15 лютого 2023 року, - 15.02.2023року о 01год. 05хв. в смт. Іванків по вул. Київській, водій ОСОБА_1 керував автомобілем OpelVivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. На вимогу працівника поліції водій погодився пройти в установленому законом порядку медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі "Іванківська ЦРЛ" у чергового лікаря за адресою: смт. Іванків, вул. Поліська, 65. Чим порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 07 квітня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Разом з апеляційної скарги ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 07 квітня 2023 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови отримав лише 28 квітня 2023 року. Вказував, що з огляду на те, що строк на апеляційне оскарження вважається пропущеним у разі подання апеляційної скарги після спливу десятиденного строку з дня проголошення судового рішення у справі, визначеній ст. 130 КУпАП України, відтак вважає, що подання апеляційної скарги у межах процесуального строку на оскарження судового рішення, виходячи з дати отримання повного тексту рішення, в силу приписів ст.ст. 289, 294 КУпАП України є підставою для поновлення такого строку.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 начебто керував транспортним засобом доказом чого є відеозапис з нагрудної камери поліцейського, однак судом не було взято до уваги, що ОСОБА_1 вийшов з пасажирського сидіння і в автомобілі перебувало ще дві особи у військовій формі які можуть підтвердити факт що на той час керувала автомобілем зовсім інша особа. Причому один з військових і був водієм.

Вказував, що не був належним чином повідомлений про дату розгляду справи, у зв`язку з чим був позбавлений можливості надати відповідні докази щодо своєї непричетності до адміністративного правопорушення та не міг заявити клопотання про допит свідків, які могли б підтвердити що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом чим було порушено його право на захист та об`єктивний розгляд справи.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги також вказував, що працівники поліції не бачили хто саме керував транспортним засобом у зв`язку з тим, що на момент під`їзду автомобіля поліції, всі хто знаходився в автомобілі перебували, вже з нього вийшли.

Вказував, що в справі про адміністративне правопорушення немає жодного пояснення працівників поліції або свідків, а лише рапорт. Немає жодного доказу які підтверджували той факт, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 інстанції не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник Київської міської прокуратури у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, разом з тим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 07 квітня 2023 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що 07 квітня 2023 року винесено оскаржувану постанову (а.с. 11-12). Із тексту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився.

Матеріали справи містять також супровідний лист від 13.04.2023 року щодо направлення ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови (а.с. 14). Звертаючись з клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 надав до апеляційного суду докази отримання оскаржуваної постанови 28 квітня 2023 року.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 07 квітня 2023 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 183692 від 15 лютого 2023 року, з якого вбачається, що 15.02.2023 року о 01 год. 05 хв. в смт. Іванків по вул. Київській, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. На вимогу працівника поліції водій погодився пройти в установелному законом порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі "Іванківська ЦРЛ" у чергового лікаря за адресою: смт. Іванків, вул. Поліська, 65. Чим порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

- у висновку Комунального некомерційного підприємства Іванківської селищної ради "Іванківська центральна районна лікарня" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.02.2023 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4);

- на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР (а.с. 7).

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 183692 від 15.02.2023 року, ОСОБА_1 відмовився від підпису в даному протоколі.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 15 лютого 2023 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а також, що в матеріалах справи відсутні докази протилежного, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи в наступного.

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 183692 від 15.02.2023 року вбачається, що протокол складено відносно ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Оглад на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога у приміщенні КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ», висновок огляду долучено до протоколу.

Крім того з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, працівники поліції слідували за транспортним засобом Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_1 до моменту його зупинки. Вбачається, що після зупинки транспортного засобу з автомобіля (місця водія) вийшов ОСОБА_2 .. Судом апеляційної інстанції переглядаючи відеозапис не встановлено, що ОСОБА_2 висловлював будь-які зауваження з приводу того, що він не керував транспортним засобом. В подальшому ОСОБА_1 пройшов освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння добровільно.

З відеозапису судом апеляційної інстанції також встановлено, що ОСОБА_1 не заперечує того факту, що під час зазначених у протоколі подій він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату розгляду справи, у зв`язку з чим був позбавлений можливості надати відповідні докази щодо своєї непричетності до адміністративного правопорушення та не міг заявити клопотання про допит свідків, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки таке право ОСОБА_1 міг реалізувати в суді апеляційної інстанції, однак таким правом не скористався, відповідні клопотання не заявляв.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Іванківського районного суду Київської області від 07 квітня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 07 квітня 2023 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 07 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Іванківського районного суду Київської області від 07 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено "14" червня 2023 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко