Справа № 157/683/22
Провадження №3/157/21/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Гамула Б.С., з участю: секретаря судового засідання Данилюк Ю.О., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Колєсніка Б.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацевлаштованого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №230527 ОСОБА_1 29 травня 2022 року в 19 год 35 хв на лісовій автодорозі сполученням с. Пнівне та с. Соснівка Камінь-Каширського району керував власним автомобілем марки «Volkswagen Caddy», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, поведінка, яка не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest №3820» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Колєснік Б.В. подав клопотання про закриття провадження у цій справі, в якому вказав, що транспортний засіб не був зупинений відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». ОСОБА_1 не визнає факт керування ним транспортним засобом у стані сп`яніння у вказані в протоколі день та час, оскільки він лише перебував на сидінні водія, про що говорив поліцейським та у зв`язку із чим оскаржив долучену до протоколу в якості доказу керування постанову серії БАВ № 617341 від 29.05.2022 року, яка в цей час перебуває в процесі оскарження. ОСОБА_1 неодноразово повідомляв поліцейському, що він перебував на цвинтарі, після чого пішов до свого автомобіля, де разом з ОСОБА_2 пив горілку та чекав на свого знайомого, який мав його доставити додому.

На долученому до справи відеозаписі не зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем. У протоколі про адміністративне правопорушення не зафіксовано жодних відомостей про номер та серію відеокамери, дату її виробництва, назву камери, на яку здійснювався відеозапис, не долучено до протоколу свідоцтво про реєстрацію технічного приладу, що не дає можливості встановити той факт, що вказаний відеозапис, який крім того є неповним, було зроблено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, котрі використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень. Звернув також увагу на порушення поліцейським вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, оскільки останнім не було здійснено безперервну відеофіксацію обставин складення адміністративних матеріалів.

Крім того, всупереч Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у направлені на медичний огляд відсутні ознаки сп`яніння, чим порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, тому таке направлення не може вважатися належним документом. Наявний у матеріалах справи рапорт поліцейського не може вважатися допустимим доказом, оскільки складений та наданий зацікавленою особою.

Захисник вважає, що матеріали цієї справи містять неправдиву інформацію, яка не підкріплена жодним належним і допустимим доказом і не відповідає дійсності, а також складеними з очевидними, грубими порушеннями чинного законодавства України. Тому просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Захисник Клолєснік Б.В. у судовому засіданні заперечив факт вчинення його підзахисним адміністративного правопорушення з підстав, викладених у поданому ним клопотанні про закриття провадження у справі.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проаналізувавши зміст протоколу та додані до нього матеріали, вислухавши показання свідка, суддя вважає, що провадження в даній справі слід закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В той же час, вказана норма закону відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі й осіб, які керують транспортними засобами, і що встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В порушення вимог наведених вище норм закону матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем 29 травня 2022 року в 19 год 46 хв. Таких доказів не здобуто і під час розгляду справи в суді.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що у травні 2022 року до нього подзвонив ОСОБА_1 та попросив допомогти прибрати могилу на кладовищі, на що він погодився. По дорозі на цвинтар автомобілем керував ОСОБА_1 , який у той час був тверезий. Після того як прибирали могилу, вони сіли в той же автомобіль та розпивали алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_1 зателефонував до свого односельчанина та попросив забрати їх від кладовища та відвезти додому, після чого вони продовжили розпивати спиртне. В цей час до них підійшли поліцейські, які приїхали службовим автомобілем і зупинилися неподалік на примикаючій дорозі, та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У постанові від 20 лютого 2019 по справі №404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

З оглянутих в судовому засіданні відеозаписів VID06F-800-0044 та VID37F-800-0045(0) з нагрудної камери поліцейського, які містяться на доданому до справи оптичному диску, встановлено, що ОСОБА_1 не керував автомобілем. На відеозаписі VID06F-800-0044 зображено транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 , який знаходиться в нерухомому стані, стоїть на узбіччі дороги, з цього автомобіля виходять ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Встановлене не дає підстав вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Також на відеозаписах зафіксовано спілкування поліцейських із ОСОБА_1 , які пропонують йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовляється, пояснюючи, що не керував транспортним засобом.

Таким чином, у судовому засіданні не здобуто доказів винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог Правил дорожнього руху, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відсутність допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення робить неможливим провадження у справі та є підставою для її закриття в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя: Б. С. Гамула