ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 682/1716/23

Провадження № 33/4820/477/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Лужняка Ю.Г. на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, одруженого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

За постановою суду, 02.07.2023 року близько 21.30 години, в розташуванні військової частини, де на даний час проходить службу ОСОБА_1 , під час проведення профілактичних заходів працівниками Військової служби правопорядку було виявлено молодшого сержанта ОСОБА_1 з ознаками, які вказують на можливе перебування, останнього, у стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Молодшому сержанту ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Алкофор-307, у кабінеті командира в/ч, на що, останній, погодився.

02.07.2023 року о 21.40 годині молодший сержант ОСОБА_1 добровільно пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Алкофор-307, серійний номер Q. За результатами добровільного освідчення у молодшого сержанта ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння, результат 1,9% проміле, про що складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу б/н від 02.07.2023.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Лужняк Ю.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Вважає постанову суду незаконною, оскільки неповно з`ясовано обставини справи та не надано відповідної правової оцінки доказам, які містяться у матеріалах справи.

У матеріалах справи відсутня роздруківка з алкотесту Алкофор-307, яка б підтвердила факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Направлення до медичного закладу щодо ОСОБА_1 не складалось, при цьому, останній, не погоджувався з результатами огляду та просив проїхати до лікарні для повторно огляду, однак йому було відмовлено у його праві.

Відеозапис, який долучений до матеріалів справи працівниками ВСП, є неналежним та недопустимим, оскільки з відео не вбачається часу проведення огляду, не можна визначити особу, яка проводить огляд, відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснюється фіксація.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з приписами статті 245 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Постанова суду має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із матеріалів справи убачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, підтверджується даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення №ЛВХ № 349 від 03.07.2023 року;

-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, з якого убачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат 1,9 %о (проміле), з яким він погодився, і підписав акт;

-сертифікату перевірки газоаналізатора Алкофор-307, серійний номер Q;

-наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 101-АГ від 24.04.2023 року «Про затвердження порядку зберігання та використання спеціальних технічних засобів для встановлення стану алкогольного сп`яніння;

-затвердженого списку осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 допущених до використання алкотестерів;

-військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_1 , який підтверджує факт проходження ним військової служби;

-письмових поясненнь свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 03.07.2023,

-пояснень свідка ОСОБА_3 , який у судовому засіданні першої інстанції засвідчив факт проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Для проведення тестування були викликані працівники ВСП. Проти результатів огляду ОСОБА_1 не заперечував, але довго не погоджувався підписувати документи.

За змістом ч.1 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Поняття «особливий період» закріплено в абзаці 12 статті 1 Закону України «Про оборону України»: особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05.30 год. 24.02.2022 на території України введено воєнний стан терміном на 30 діб, надалі Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 продовжений на 90 діб до 23.08.2022, Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 продовжено на 90 діб.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду (воєнного стану).

Зазначені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Апеляційні доводи про те, що у матеріалах справи відсутня роздруківка з алкотесту Алкофор-307, яка б підтвердила факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, є необґрунтованими, оскільки даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу підтверджується, що огляд ОСОБА_1 проведений, у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, за допомогою спеціального технічного засобу «Алкофор 307», серійний номер О. Результат огляду 1,9%о. З результатами ОСОБА_1 згоден, що засвідчено його особистим підписом. Даний акт засвідчує те, яким саме приладом проведено огляд та який результат такого огляду, підписаний свідками та посадовою особою, яка його склала, а тому є достатнім доказом підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння підтверджуються відеозаписом події, на якому чітко видно, що ОСОБА_1 проходить огляд, прилад Алкофор-307 показує результат 1,9%о проміле. Ставити під сумнів цей результат, чи визнавати цей доказ недопустимим, на що є посилання в апеляційній скарзі, не має підстав, оскільки з результатом огляду ОСОБА_1 погодився, в медичний заклад, для повторного огляду відмовився їхати.

Твердження апелянта про те, що направлення до медичного закладу ОСОБА_1 не видавалось, хоча останній не погоджувався з результатами огляду та просив проїхати до лікарні для повторно огляду, однак йому було відмовлено у його праві, позбавлені підстав, так як, згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу ОСОБА_1 був згідний з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, що засвідчено його особистим підписом. Окрім того, факт згоди ОСОБА_1 з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алкофор 307» підтвердив свідок ОСОБА_3 , у судовому засіданні першої інстанції.

З огляду на те, що ОСОБА_1 був згідний з результатами вказаного огляду на стан алкогольного сп`яніння, потреби проводити повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у посадових осіб Служби правопорядку не було.

Враховуючи наведене, вважаю, що суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу про адміністративні правопорушення України, визначив вид стягнення і його розмір у межах, встановлених санкцією цієї статті, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, у межах передбаченого ст. 38 КУпАП трьох місячного строку.

В апеляційній скарзі не наведено належних та достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновків про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника Лужняка Ю.Г., в інтересах ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи сторони захисту є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КпАП України, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.