ПОСТАНОВА

Справа № 285/7631/23

провадження № 3/0285/5680/23

12 грудня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Михайловська А.В., розглянувши матеріали, що надійшли зі Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання - АДРЕСА_1 , місце роботи - не встановлено, РНОКПП - НОМЕР_1 , пільги - не встановлено,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА :

07.12.2023 року до суду на розгляд надійшли матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 06.12.2023 року, з якого слідує, що 06.12.2023 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив сварку з дочкою, висловлював слова образ в її адресу, лаявся, що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вину визнає частково.

З врахуванням вказаних обставин, з метою недопущення порушення строків розгляду справи та зловживання процесуальними правами, керуючись ст. 268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст. 252 КУпАП, оцінивши надані суду докази, послуговуючись своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що ставиться у вину ОСОБА_1 .

Зокрема, розглядаючи дану справу, враховано, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що засвідчує факт неправомірних дій, та одним з основних джерел доказів, тому, в ньому повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, а також дані, необхідні для розгляду справи по суті.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у вчиненні якого певною особою, має доводитись в суді; суд також немає права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Оскільки, діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З наявних у справі матеріалів та доказів неможливо встановити беззаперечну вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 06.12.2023 року ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення 06.12.2023 року о 18 год. 00 хв. домашнього насильства відносно дочки ОСОБА_2 .

Натомість до протоколу про адміністративне правопорушення долучено письмові пояснення та протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або іншу подію від 06.12.2023 року дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка вказала, що 06.12.2023 року чоловік вчинив домашнє насильство відносно неї, а не дочки, як вказано в протоколі.

Крім цього, матеріали містять рапорт, в якому зафіксовано подію від 01.12.2023 року, а не подію від 06.12.2023 року.

Інших доказів ( пояснень свідків, відеофіксації події тощо) матеріали не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи вищенаведені недоліки та суперечності, що містяться в матеріалах провадження, приходжу до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 06.12.2023 року о 18 год. 00 хв. вчинив домашнє насильство відносно дочки, тому приходжу до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В.Михайловська