Справа № 159/2983/23
Провадження № 3/159/1401/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт № НОМЕР_1 від 16.01.2020, орган що видав 0717, РНОКПП НОМЕР_2 ), який зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 , працює директором в ТОВ «ДІВАС 777»,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №688197 від 03.06.2023 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 03.06.2023 приблизно о 00.30 годині, в м.Ковелі на вул.Незалежності перебував у комендантську годину, на законні вимоги працівників Національної гвардії не реагував, чим вчинив злісну непокору.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.185 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді провину не визнав та заперечив вчинення злісної непокори працівникам Національної гвардії.

Заслухавши пояснення особи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого висновку.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст.185 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок ( рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011 в справі 1-28/2011, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Безпосереднім об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки.

Таким чином, особливість застосування ст.185 КУпАП полягає в тому, що вимога поліцейського, яку злісно не виконує правопорушник, спрямована на забезпечення громадського порядку і суспільної безпеки.

На таку особливість застосування ст.185 КУпАП вказав Верховний Суд України в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185185-2 КпАП)» де зазначив, що вимоги працівника поліції та його розпорядження це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, що має бути законодавчо обґрунтованим та спрямованим на охорону громадського порядку та суспільної безпеки.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення надано лише рапорт чергового військових нарядів та протокол про адміністративне затримання.

Однак, жоден із вищевказаних доказів не підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, а також у ньому не зазначено які саме законні вимоги працівників Національної гвардії злісно не виконував ОСОБА_1 .

Інші належні, допустимі та достовірні докази в матеріалах справи відсутні.

Відеофіксацію вказаних подій поліцейським до матеріалів справи також не долучено. Наявний у справі відеозапис містить лише фіксацію оголошення ОСОБА_1 протоколу та перевірку поліцейським дотримання ОСОБА_1 умов домашнього арешту.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення.

Провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 256, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 185 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяТ. В. Денисюк