Номер провадження 3/521/8971/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Федоренко Т.І. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.04.2023 року серії ВАБ №933980 17.04.2023 року о 19:00 годин за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Філатова,86 гр. ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння вчинив конфлікт з гр. ОСОБА_2 , в ході якого виражався нецензурною лайкою, погрожував, побив авто, чим порушив громадський порядок та чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 05.06.2023 року вину не визнав, пояснив, що 17.04.2023 року він з товаришем ОСОБА_3 , який є лікарем та перед цим надавав йому медичну допомогу, здійснив виклик таксі через мобільний додаток «838», на місце заказу таксі прибув водій автотранспортного засобу з державним номером НОМЕР_1 , як в подальшому з`ясувалося ОСОБА_2 . Під час поїздки вони побачили, що водій поводить себе неадекватно, перебуває в стані наркотичного сп`яніння за візуальними ознаками, проїхав на червоне світло на перехресті, тому вони зробили йому зауваження та попросили водія зупинити транспортний засіб, оскільки з поведінки водія вбачається наркотичне сп`яніння та повернути кошти, які були оплачені за таксі. Водій не хотів зупиняти транспортний засіб та повертати гроші. Далі водій зупинив транспортний засіб, та почав розбиратися з ними, виник конфлікт, в ході якого водій забризкав його з газового балончика та покликав поліцію, яка проїзжала повз них. В судовому засіданні 14.06.2023 року свої пояснення підтримав. Справу просив закрити, оскільки вважає, що будь-якого хуліганства не вчиняв.

Адвокат Саінчук А.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в судовому засіданні 05.06.2023 року заявила клопотання про виклик свідків та просила закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, посилаючись на відсутність доказів вчинення правопорушення. В судовому засіданні 14.06.2023 року просила закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, посилаючись на відсутність доказів вчинення правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та відмову від давання показань відповідно до вимог ст.ст.384,385 КК України, в судовому засіданні 05.06.2023 року, пояснив, що ввечері 17.04.2023 року він с ОСОБА_1 , якому він як лікар надавав медичні полслуги, викликали таксі та під час поїздки помітили, що водій неадекватно себе поводить, проїхав на червоне світло, тому зробили зауваження водію та просили зупинити авто, але водій почав смикатися, кричати та коли зупинив авто, забризкав ОСОБА_1 з газового балончика. Все відбувалося в салоні автомобіля, коли всі вийшли з авто - повз них проїзжала патрульна поліція, водій став їх кликати. У наслідок всього оговорив їх та на ОСОБА_1 склали протокол. Жодних порушень порядку або вчинення хуліганських дій з боку Сєнкевича не відбувалося.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_2 не з`явився, викликався до суду, зокрема шляхом направлення смс-повістки на контактний номер телефону, вказаний в протоколі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Хоча законодавство України не містить чіткого визначення поняття громадського порядку, однак безперечним є те, що він полягає у таких обумовлених потребами суспільства врегульованих правовими та іншими соціальними нормами умовах, які мають на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, створення нормальних, максимально сприятливих умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП є місце вчинення, а саме - громадське місце. Під громадським місцем необхідно розуміти загальнодоступні місця, зокрема вулиці, сквери, парки, ринки, дворові території, частини будь-якої будівлі, споруди, які доступні або відкриті для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.

Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі як прямого так і непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Судом досліджено надані докази, серед яких протокол про адміністративне правопорушення, рапорт виклику служби 102, рапорт працівника поліції, заява та пояснення ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_3 .

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності її вини, оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Верховний суд у Постанові у справі №524/4668/17 прийшов до висновку, що рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративних правопорушень. Крім того, рапорти складалися після подій, які відбувалися між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Отже, будь-яких інших доказів, крім протоколів та рапортів суду не надано.

Крім того, потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, будь-яких пояснень та доказів суду на спростування доводів ОСОБА_1 , пояснень свідка ОСОБА_3 не надав.

У відповідності до практики ЄСПЛ, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 , який вину не визнає, дій, зазначених у диспозиції статті 173 КУпАП, які б підпадали під ознаки дрібного хуліганства.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 не доведена, виходячі з наступного.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суду не надано належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог КУпАП суд не наділений повноваженнями збирати докази у справах про адміністративні правопорушення, а висновки суду не можуть гуртуватися на припущеннях.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що суду не надані належні та допустимі докази щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені порушення громадського порядку та спокою громадян з хуліганських мотивів, рішення суду не може гуртуватися лише на припущеннях, суд не наділений повноваженнями збирати докази у справі про адміністративне праволпрушення, крім того суд враховує строки розгляду справи, яка відповідно довимог ст.277 КУПАП розглядається протягом доби, тому суд приходить до висновку про відсутність події та складу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173, 283, 274, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу в його діях адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.І. Федоренко