МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 473/5705/23 Головуючий у місцевому судді Дробинський О.Е.
Провадження № 33/812/534/23 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю: секретаря - Лівшенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Набокової Ольги Геннадіївни, на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання:

АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 листопада 2023 року, ОСОБА_1 10 серпня 2023 року о 19:30 годині в місті Вознесенську Миколаївської області по вулиці Соборності керував транспортним засобом легковим автомобілем моделі «АЗЛК 2140» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , проявив неуважність, відповідно не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху, втратив керованість транспортного засобу, в результаті чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, з подальшим зіткненням з іншим транспортним засобом легковим автомобілем моделі «Hyundai Tucson» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок виниклої дорожньо транспортної пригоди, транспортні засоби під керуванням водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали механічні пошкодження, водієм ОСОБА_1 були порушені вимоги п.2.3 б та п.12.1 ПДР України та ним вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн, а також з ОСОБА_1 стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Не погодившись із вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Набокова О.Г. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що із аналізу фабули правопорушення, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення, постає питання яким чином ОСОБА_1 проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, оскільки фабула не містить прямої вказівки, що ОСОБА_1 керував будь яким транспортним засобом.

Також не погоджується з визнанням досліджених судом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД номер 581108 від 12 жовтня 2023 року та протоколу огляду місця дорожньої транспортної пригоди від 10 серпня 2023 року із схемою до нього належними, необхідними та допустимими доказами по справі, оскільки, виходячи зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно усталеної судової практики ЄСГІЛ (рішення від ЗО травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Каге1іп v, Russia), заява №926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права па захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

3гідно ч. 2 ст.251 КУпАП України, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить даних, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 581108 від 12.10.2023 вказано, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення на окремому аркуші.

Втім, вказане не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 жодних пояснень не надавав. А наявні в матеріалах «пояснення» викликають великі сумніви, щодо їх достовірності та належності як доказу, оскільки пояснення не містять підпису особи, яка надавала пояснення, тобто ОСОБА_1 та особи, яка начебто відбирала пояснення. Не зрозумілим є чи ці пояснення писались власноручно ОСОБА_1 , чи вони написані особою, яка відбирала пояснення, оскільки відсутній відповідний напис. Відсутній і підпис ОСОБА_1 , що підтверджує що йому роз`яснено ст. 63 Конституції України.

Окремо звертає увагу, на той факт, що внизу аркуша «пояснення» наявний друкований напис «пояснення відібрав СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ___ поліції», в той же час дата відібрання пояснень вказана 10.08.2023, що в свою чергу є неможливим оскільки на факт події виїжджав слідчий СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Шерстюченко М.І., який складав протокол огляду місця події та саме ця особа мала відбирати пояснення в ОСОБА_1 , а не співробітник СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Крім того вказує, що з аналізу медичного висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №68 від 01 вересня 2023 року вбачається, що його складено (заповнено) 01 вересня 2023 року, на підставі даних, що містяться в акті огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 68, складеному 22 год. 35 хв. 10.08.2023 року, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 11 листопада за №1413/27858 (далі за текстом - «Інструкція»).

Так, відповідно до п. 20 розділу ІІІ Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 17 розділу III Інструкції, зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Очевидно, що вказаний порядок було порушено, оскільки огляд на стан сп`яніння проводився, начебто 10 серпня 2023, а медичний висновок складено, лише через 22 дні, крім того зміст висновку не було оголошено ОСОБА_1 , про що свідчить, зокрема, відсутність його особистого підпису у графі « Підпис обстежуваної особи про результати огляду».

Крім того, відповідно до п. 7 розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Втім, жодних даних про результати лабораторних досліджень, або навіть про факт проведення таких досліджень медичний висновок не містить.

Також звертає увагу, що відповідно до медичного висновку огляд проведено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в той час, як протокол в справі про адміністративне правопорушення складено на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином, не можливо однозначно стверджувати, що наданий медичний висновок взагалі має відношення до її підзахисного.

В той же час, відповідно до п. 22 розділу III Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Наявний протокол огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 10.08.2023 року складений слідчим СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Шерстюченко М.І. без участі ОСОБА_1 , як учасника дорожньо - транспортної пригоди, що в свою чергу вказує на той факт, що він не був учасником дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, на думку захисника, в матеріалах справи відсутні будь які докази які б вказували на факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 10 серпня 2023року.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка «Про результати розгляду повідомлення зі служби 102» від 09.09.2023 року, відповідно до якої вказано, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними, є фактичне існування доказів , що підтверджують реальність конкретної події ( час, місце, спосіб та інші обставини злочину). У зазначеному повідомленні таких даних не має і в ході проведеної перевірки їх не встановлено. Таким чином, слідчий СВ Вознесенського РУП ГУИП в Миколаївській області, фактично підтверджує той факт, що доказів, які підтверджують події (час, місце, спосіб) протиправної поведінки ОСОБА_1 - відсутні.

За змістом ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VI1I поліція може застосовувати превентивні заходи серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; застосуванню технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно диспозиції ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

Втім, на думку захисника, ні протоколом в справі про адміністративне правопорушення, ні іншими доказами не встановлено, що під час дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_1 керував будь - яким транспортним засобом або його дії як пасажира спричинили будь - які збитки.

Таким чином, особою на яку покладено обов`язок доказування, не надано жодних доказів взагалі які б вказували на факт того, що ОСОБА_1 , взагалі керував транспортним засобом 10.08.2023 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підтримку доводів апеляційної скарги, надані в попередньому судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, врахувавши додаткові письмові пояснення захисника, які надійшли на адресу апеляційного суду, суд апеляційної інстанції, враховуючи короткі терміни розгляду справ про адміністративні правопорушення, вважає можливим закінчити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та його захисника та приходить наступного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності, й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Вимоги вказаних правових норм не були в повній мірі дотримані суддею суду першої інстанції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

«Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз положень ст. 124 КУпАП, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Аналіз наведених норм закону, зокрема, положень статей 280, 251 КУпАП дає підстави для висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, враховуючи наступне.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, ст. 124 КУпАП є бланкетною нормою права і адміністративна відповідальність настає в разі порушення суб`єктами адміністративного правопорушення відповідних пунктів ПДР України.

Тобто елементами об`єктивної сторони даного правопорушення, є конкретні діяння учасників дорожнього руху, які полягають у порушенні чітко визначених пунктів Правил дорожнього руху, які призвели до суспільно небезпечних наслідків у вигляді пошкодження вказаних вище об`єктів та причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідками.

Згідно п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Тобто, відповідно до зазначеної норми права та вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року, у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення. При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення у справі є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху (ст.254 і 255 КУпАП), тому не тільки займає ключове положення серед інших джерел (доказів), але і є обов`язковим процесуальним документом, в якому викладена перш за все об`єктивна сторона правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 581108 від 12 жовтня 2023 року, 10 серпня 2023 року о 19:30 год в м. Вознесенськ по вул. Соборності, ОСОБА_1 проявив необачність відповідно не стежив за дорожньою обстановкою, не обравши безпечної швидкості руху втратив керування, в результаті чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху з подальшим зіткненням з автомобілем «Hyundai Tucson», в результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п. 2.3 б, п. 12.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Таким чином, згідно з вказаним протоколом водію ОСОБА_1 інкримінується порушення ним вимог п. 2.3 б, п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

П. 2.3 б встановлює, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 12.1. ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Безпечна швидкість швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

За змістом п.12.1 ПДР України метою обрання безпечної швидкості руху є необхідність постійного контролю руху керованого ним транспортного засобу та безпечного керування ним. Положення даного пункту правил носять загальний характер.

Аналіз змісту фабули, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення свідчить про те, що ОСОБА_1 звинувачується в тому, що саме він керував автомобілем «АЗЛК 2140» з реєстраційним номером НОМЕР_1 . Проте ОСОБА_1 та його захисник заперечують факт керування ним транспортним засобом 10 серпня 2023 року та причетність до ДТП взагалі.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимогист.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, слід вважати, що після виявлення особи, яка вчинила правопорушення, відносно останнього не пізніше двадцяти чотирьох годин повинен бути складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, будь-яких випадків відстрочення моменту складання протоколу чинним законодавством не передбачено.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, зокрема процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, визначені у розділі ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року№ 1395.

У разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі (п. 1 розділу ІХ Інструкції № 1395).

У випадках, коли внаслідок ДТП її учасникам заподіяно тілесних ушкоджень, викликається слідчо-оперативна група для проведення слідчих дій на місці пригоди відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Поліцейський в порядку звітування за результатами реагування на повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення складає рапорт на керівника відповідного підрозділу поліції, який передається уповноваженій особі підрозділу поліції.

У випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу поліції, на території обслуговування якого сталася пригода (п. 6 розділу ІХ Інструкції № 1395).

Уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду (п. 7 розділу ІХ Інструкції № 1395).

Як вбачається з матеріалів справи дорожньо - транспортна пригода відбулася 10 серпня 2023 року.

Згідно довідки слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 09.09.2023р., в ході відпрацювання повідомлення зі служби «102» було встановлено, що 10.08.2023 близько 19:30 години за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Соборності, в районі житлового будинку №60 відбулось ДТП (Зіткнення транспортних засобів). Водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , керуючи автомобілем марки «АЗЛК-2140 3», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 з порушенням вимог п.п. 2.1 «ґ», 2.9 «а» ПДР України, а саме керуючи транспортним засобом без наявного чинного страхового полісу, перебуваючи за кермом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння під час руху по заокругленню проїзної частини вул. Соборності у напрямку вул. Михайлівська порушивши вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України, а саме проявив неуважність, відповідно не стежив за дорожньою обстановкою, не обравши безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого транспортного засобу, втратив керування в результаті чого допустив виїзду на зустрічну смугу руху з подальшим зіткненням із автомобілем марки «Hyundai Tucson», з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який рухався у напрямку вул. Осипенко. В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а малолітні пасажири автомобіля марки «АЗЛК-2140 3», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 отримали тілесні ушкодження у виді: мілких саден колінних суглобів.

Рапорт слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Шерстюченко М. від 09 вересня 2023 року містить аналогічні відомості.

Згідно супровідного листа слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Шерстюченко М., 09 вересня 2023 року копії матеріалів перевірки були направлені начальнику Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, у порушення наведених вище нормативно-правових актів протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено 12 жовтня 2023 року, тобто більш ніж через два місяці з дати вчинення дорожньо-транспортної пригоди та навіть більше ніж через місяць з часу встановлення відсутності ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Більш того, фабула викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення не містить детального опису місця вчинення і суті адміністративного правопорушення, а саме механізму скоєння дорожньо-транспортної пригоди, напрямку руху кожного із автомобілів, осіб, яким були спричинені тілесні ушкодження, тощо.

Зазначивши в протоколі про адміністративне правопорушення, що зіткнення відбулось з автомобілем «Hyundai Tucson», уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення особою не зазначено хто саме керував цим автомобілем. Графа протоколу «Свідки чи потерпілі» також не заповнена. Отже, протокол про адміністративне правопорушення не містить вказівки на потерпілу особу та осіб, які були свідками ДТП.

В долученому до протоколу про адміністративне правопорушення протоколі огляду місця ДТП складеному 10 серпня 2023 року, зазначено розташування транспортних засобів на місці пригоди відносно меж проїжджої частини та відносно нерухомих орієнтирів; пошкодження транспортного засобу «АЗЛК» 2140, державний номер НОМЕР_3 , а саме: деформація правої задньої частини автомобілі, заднього багажника, пошкоджено праву задню фару, у правій задній частині, а саме на правому задньому крилі наявне нашарування ЛФПК синього кольору та наявні сліди відшарування ЛФПК; пошкодження транспортного «Hyundai Tucson», з державним реєстраційним номером НОМЕР_4 , а саме : деформація правої передньої та задньої дверей зі слідами нашарування ЛФП зеленого кольору, подряпина на правому задньому крилі.

Отже, в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вказані лише транспортні засоби, марка, модель, реєстраційний номер та належність транспортного засобу згідно свідоцтва про реєстрацію. Зокрема, згідно свідоцтва про реєстрацію автомобіль «АЗЛК 2140 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким згідно фабули правопорушення керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_5 . Проте, в ньому взагалі не зазначені учасники пригоди.

Зазначене свідчить про те, що протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди складений без участі учасників дорожньо - транспортної приходи, а також у порушення вимог п. 1 ч. 1 Розділу ІХ «Інструкції з оформленням поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення» відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, не підписан учасниками ДТП.

Відповідно до ч. 4 розділу ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі. На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: 1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; 2) номерний знак транспортного засобу; 3) власник (співвласник) транспортного засобу; 4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; 5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; 6) вид пригоди; 7) кількість учасників ДТП; 8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; 9) результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення); 10) тип транспортного засобу.

Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Як вбачається із схеми до протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 10.08.2023 на ній позначено: ширина проїзної частини, проїзна частина вул. Соборності з асфальтовим покриттям, бордюр ний камінь, житловий будинок №60 по вул. Соборності, автомобіль марки «АЗЛК 2140», слід юзу автомобілю марки «АЗЛК 2140», подряпини на асфальтовому покритті, осип уламків, автомобіль «Hyundai Tucson».

Таким чином, схема місця ДТП складена також із порушенням вимог «Інструкції з оформленням поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення», а саме на схемі не відображено напрямок руху транспортних засобів, не відображена дорожня розмітка, не можливо встановити місце зіткнення транспортних засобів. При цьому схема місця ДТП також складена без участі учасників дорожньо - транспортної пригоди та ними не підписана, хоча згідно протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 10.08.2023, огляд розпочато о 20-15год та закінчено о 21-30год., а на огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був направлений тільки о 22-30год., тобто через 3 години після ДТП та через годину після закінчення огляду місця ДТП.

Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.09.2023 року огляд проходив ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте згідно направлення на огляд був направлений ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В графі «назва та номер документа, що посвідчує обстежувану особу» вказано паспорт громадянина України НОМЕР_5 , в той час як в договорі про надання правової допомоги, що міститься в матеріалах справи, зазначено, що паспорт ОСОБА_1 має серію НОМЕР_6 та номер НОМЕР_7 .

Підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатом огляду у висновку відсутній.

Таким чином, враховуючи вказані розбіжності не вдається можливим ідентифікувати особу, яка проходила огляд як ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, в судовому засіданні захисником Набоковою О.Г до матеріалів справи долучено постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 листопада 2023 року відповідно до якої, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_1 10 серпня 2023 року о 19.30 год. керував автомобілем моделі «АЗЛК 2140» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в місті Вознесенську Миколаївської області по вул. Соборності в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. При цьому висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.09.2023 року був визнаний судом недійсним через порушення вимог Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р.

На місці ДТП за вимогою учасників ДТП їм надається можливість зробити фотографію схеми ДТП. У випадку відсутності технічної можливості копія схеми ДТП та фотографії з місця ДТП надаються за письмовою заявою в підрозділі поліції у разі, якщо матеріали не було надіслано за належністю. Проте, відео та фото з даної пригоди в матеріалах справи відсутні.

Також в матеріалах справи відсутні пояснення свідків чи потерпілих.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення датовані 10 серпня 2023 року, в яких зазначено особу, яка їх надає, а саме ОСОБА_1 , зі змісту яких вбачається, що 10.08.2023 року він їхав по вулиці Соборній, їхав до 60 км в годину, стрельнув скат правий передній хотів утримати авто та потрапив в ДТП, постраждалих не має, прізвище та підпис. Далі зазначено, що був в нетверезому стані, випив дві склянки слабоалкогольного напою та пошкодив авто Hyundai, дві правих двері.

Вказані пояснення містять підпис, однак вказаний підпис розташовано посередині тесту пояснень, а не під поясненнями. Також в поясненнях відсутній підпис про роз`яснення особі ст. 63 Конституції України.

Проте, як в апеляційній скарзі так і в судовому засіданні захисник Ткаченка О.М. стверджувала, що ОСОБА_1 жодних пояснень не надавав, підпис в поясненнях йому не належить.

Вказані пояснення не підписані посадовою особою, яка прийняла вказані пояснення, не зазначено як саме написані пояснення власноручно або зі слів.

Слід зазначити, що ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виходячи із системного аналізу вказаного законодавства України, усталеної правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (ст. 3 Основного Закону) та який знайшов своє закріплення у судовій практиці КСУ, ВСУ, ВС і прецедентних рішеннях ЄСПЛ, апеляційний суд як уже зазначалося дійшов до переконання, що дана справа, належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК України, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності та їх захисників (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), а для суддів усіх інстанцій важливим елементом законного і справедливого правосуддя, оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

З урахуванням викладеного, особа, яка обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення (за аналогією з КПК України), має право на власний розсуд формувати лінію свого захисту. Показання правопорушника (обвинуваченого) є не лише джерелом доказів, а й засобом захисту ним своїх інтересів, вони мають бути ретельно перевірені й оцінені судом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили для суду.

Визнання вини не є беззаперечним доказом і не звільняє правоохоронні органи та суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо, та всієї доказової бази у сукупності.

Водночас регламентований ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості звільняє особу від обов`язку доводити свою невинуватість, усі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Якщо правопорушник (обвинувачений) посилається на обставини, що свідчать про його невинуватість, то встановити або спростувати такі обставини повинна сторона обвинувачення. Показання правопорушника (обвинуваченого) підлягають оцінці за тими ж правилами, що й усі докази, наявні у матеріалах адміністративного чи кримінального провадження.

У даній справі під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в графі «до протоколу додаються» зазначено адмін. матеріал без переліку того, що саме надається.

Наявні в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з долученою до нього схемою ДТП, які складені з численним зазначеними в тексті постанови порушеннями, не можуть бути визнані наявними та допустимими доказами у справі. Висновок щодо результатів огляду також не доводить факту керування автомобілем «АЗЛК 2140» 10 серпня 2023 року саме ОСОБА_1 -02.12.1993 року народження.

Інших належних та допустимих доказів, як то пояснень свідків або потерпілого матеріали справи не містять

За такого до письмових пояснень датованих 10 серпня 2023 року, в яких зазначено особу, яка їх надає, а саме ОСОБА_1 , апеляційний суд відноситься критично, оскільки вони не підтверджені іншими належними та допустимими доказами у справі.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що матеріали справи не містять достатньої кількості безспірних належних та допустимих доказів того, що саме через винну поведінку ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом 10 серпня 2023 року, була здійснена дорожньо-транспортна пригода, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №581108.

Суд не має права за своєю ініціативою збирати додаткові докази винуватості особи.

Між тим, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 р. по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З огляду на наведене, а також положення статті 62 Конституції України, висновки правоохоронного органу та суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є неправильними.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог пп. 2.3 б, 12.1 Правил та, як наслідок, вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставин, постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Набокової Ольги Геннадіївни, задовольнити.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова