Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/340/23

Номер провадження 3/511/226/23

"13" червня 2023 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Бобровська І . В., розглянувши матеріали, які надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

05.02.2023 року о 15:38 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: Одеська область Роздільнянський район, с. Ангелинівка, вул. Котовського, 56, керував мотоблоком ZUBR б/н в стані алкогольного сп`яніння, що виражалось різким запахом алкоголю з ротової порожнини, нестійкою ходою, порушенням мови. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер 6820» під відеозапис на телефон марки ОРРО А96. Відповідно до результату до тесту №400, проведеному 05.02.2023 року о 15:38 год., результат огляду позитивний 2,35 %. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду відмітку, відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_1 за місцем мешкання відсутній, перебуває на службі в ЗСУ.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, так як відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» , ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Згідно ст. 268 КУпАП України явка правопорушника у вказаній категорії справ не є обов`язковою, а тому суд вважає за можливе розглянути протокол без особистої участі правопорушника.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №70940 від 05.02.2023 року. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що випив стакан вина, в лікарню їхати відмовляється;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.02.2023 року, з якого вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відносно ОСОБА_1 не проводився, оскільки останній відмовився від його проходження;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що відносно ОСОБА_1 проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Драгер 6820», проба позитивна 2,45%;

- результатом алкотеста «Драгер 6820» від 19.05.2022 року, який проводився відносно ОСОБА_1 , результат позитивний 2,35%;

- диском з відеозаписом відносно факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував мотоблоком та продуття приладу "Драгер" з результатом 2,35%.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,.

Згідно із ч.8 ст.121КУпАП, під транспортними засобами, зокрема, у ст.130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху передбачено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Тобто, проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, що керує таким транспортним засобом повинна нести відповідальність за керування ним у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння йому номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини й механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Відповідно до роз`яснень Верхового Суду, викладених в постанові №278/3362/15-к від 01.03.2018, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

Як убачається з відеозапису, ОСОБА_1 перебуваючи на водійському сидінні мотоблоку, здійснював рух та був зупинений працівниками поліції.

Вищевказані обставини свідчать про те, що в даному випадку мотоблок використовувався як механічний транспортний засіб, а ОСОБА_1 виконував функції водія.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Згідно довідки начальника СРПП Роздільнянського РВП ГУП в Одеській області Кравчук О. від 06.02.2023 року №67/1218, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримував.

Стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 не може бути застосовуване, з урахуванням роз`яснень, викладених в абзаці третьому пункту 28 Постанови Пленум Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 р. N 18), а саме: позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Оскільки ОСОБА_1 не отримував посвідчення на керування транспортним засобами, суддя вважає необхідним і достатнім стягненням для ОСОБА_1 буде стягнення у виді штрафу, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 гривень.

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення

Суддя: І. В. Бобровська