Справа № 138/3176/23
Провадження № 33/801/1123/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ясінський Ю. А.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Боличевського С.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 жовтня 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

встановив:

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 жовтня 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Вилучений у ОСОБА_2 паспорт громадянина Республіки Молдова для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 04.07.2023 ASP, повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання згідно вимог п. 16 Правил перетинання Державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995.

Не погодившись із вказаною постановою, адвокат Боличевський С.П. в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У скарзі зазначає, що працівники прикордонної служби позбавленні можливості здійснити перевірку будь-якого іншого документу, який не був безпосередньо наданий особою при проходженні останнім паспортного контролю для посвідчення своєї особи. До протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодних доказів на підтвердження невідповідності документа, за яким перетинав державний кордон ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), не наведено жодного доказу на підтвердження недійсності даного документу чи доказів на підтвердження того, що даний документ містить ознаки фальшування, підробки чи містить недостовірні відомості про особу. У протоколі не вказано, чому паспорт громадянина Республіки Молдова при його пред`явленні для паспортного контролю не дає йому право на перетин кордону. В Україні діє принцип єдиного громадянства, однак, відповідальність за подвійне громадянство законодавством України не передбачена. Складання протоколу та направлення його до суду фактично є спробою працівників Державної прикордонної служби України притягнути ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) до відповідальності за наявність в нього подвійного громадянства. Враховуючи положення ст. 277-2 КУпАП, розгляд справи в суді мав відбутися не раніше 28.10.2023 або відкладений для належного повідомлення про дату і місце розгляду справи в суді. Порушення строку повідомлення про розгляд справи свідчить про позбавлення прав на справедливий суд. Він заявляв клопотання про надання копії паспорту громадянина Республіки Молдова для виїзду за кордон, де є відмітка про його в`їзд в Україну як громадянина Республіки Молдова, тобто він в`їхав в Україну на законних підставах. Також заперечуючи, що довідка Державної міграційної служби України містить фотографію саме з його зображенням, було заявлено клопотання про залучення експерта для встановлення вказаного факту. Судом не було звернуто увагу на вказані клопотання, чим порушено право на захист та принцип рівності сторін процесу.

Також ОСОБА_5 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, однак, враховуючи, що апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 26.10.2023 подано засобами поштового зв`язку 06.11.2023, тобто в межах визначеного ч. 2 ст. 294 КУпАП строку, підстави для задоволення такого клопотання відсутні.

Судове засідання, призначене на 08 грудня 2023 року о 09 год. 20 хв., за клопотанням адвоката Боличевського С.П., проводилося в режимі відеоконференції з Київським районним судом м. Одеси. У судове засідання до Київського районного суду м. Одеси з`явився адвокат Боличевський С.П., однак, через неодноразове переривання зв`язку судове засідання за клопотанням захисника було відкладено на 14 грудня 2023 року о 09 год. 20 хв. При цьому, суддею було повідомлено, що якщо аналогічна ситуація відбудеться і в наступному судовому засіданні, то це не буде підставою для повторного відкладення розгляду справи, і адвокат може надати пояснення щодо апеляційної скарги в письмовому вигляді.

Судове засідання, призначене на 14 грудня 2023 року о 09 год. 20 хв., за клопотанням адвоката Боличевського С.П., також проводилося в режимі відеоконференції з Київським районним судом м. Одеси. У судове засідання до Київського районного суду м. Одеси з`явився адвокат Боличевський С.П., однак, через неодноразове переривання зв`язку судове розгляд справи в режимі відеоконференції не відбувся.

14 грудня 2023 року від адвоката Боличевського С.П. через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, які за своїм змістом узгоджуються зі змістом апеляційної скарги, і вказані пояснення прийняті апеляційним судом.

Апеляційний суд, зважаючи на те, що судові засідання у даній справі були призначені на 05 грудня 2023 року, 08 грудня 2023 року та 14 грудня 2023 року, і попередні засідання відкладалися за клопотанням захисника, беручи до уваги, що дане і попереднє судове засідання по технічним причинам, які не залежали від суду, не вдалося за можливе провести, враховуючи, що позиція апелянта та його захисника викладена в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях, дійшов висновку про можливість розгляд апеляційної скарги у відсутність адвоката Боличевського С.П..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката Боличевського С.П. (письмові пояснення), апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ №252364, складеного 24 жовтня 2023 року інспектором ПС 2 категорії віпс «Могилів-Подільський (тип А) штаб-сержантом ОСОБА_6 , 24 жовтня 2023 року о 00 год. 10 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський» на напрямку «Виїзд з України» виявлений громадянин України, який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України з України до Республіки Молдова без відповідних документів, а саме: на паспортний контроль надав паспорт громадянина Республіки Молдова для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 04.07.2023 ASP, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 1, 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 №57, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП (а.с.3).

У статті 9 Закону України «Про державний кордон України» зазначено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його з порушенням встановленого порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є, зокрема: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

У частині третій цього Закону зазначено, що перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

У пункті 1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, зазначено, що ці Правила визначають порядок та умови перетинання громадянами України державного кордону.

Частиною першою статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за спробу перетинання державного кордону України в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №252364 від 22.10.2023; рапортами та письмовими поясненнями працівників прикордонної служби; копією паспорта громадянина Республіки Молдова, виданого на ім`я ОСОБА_3 ; витягом з реєстру ДМС України; протоколом вилучення документів від 24.10.2023; рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України від 24.10.2023; диском з доведенням прав.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУПАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та надав їм правову оцінку.

Висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП України, а саме спроба перетинання державного кордону України в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Одним із основних доводів апеляційної скарги є те, що державна прикордонна служба зобов`язана досліджувати документ (паспорт) лише той, який був наданий особою при перетині кордону, на предмет його дійсності та приналежності відповідній особі. Працівники прикордонної служби не мають законних підстав для перевірки іншого документу. Жодних доказів на невідповідність, недійсність чи підробку наданого ним документу для перетину державного кордону матеріали справи не містять.

Ця позиція апелянта є хибною.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2023 року ОСОБА_2 в`їхав у пункт пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський» для перетину державного кордону.

Для здійснення прикордонного контролю ОСОБА_2 уповноваженій службовій особі підрозділу охорони державного кордону було надано паспорт громадянина Республіки Молдова для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 04.07.2023 (строк дії до 04.07.2033) на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідно до рапортів інспектора ПС 1 категорії віпс «Могилів-Подільський» (тип А), віпс «Могилів-Подільський» (тип Б) штаб-сержанта ОСОБА_7 та начальника 3 групи ІПК віпс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А), віпс «Могилів-Подільський» (тип Б) лейтенанта ОСОБА_8 від 24 жовтня 2023 року, 24 жовтня 2023 року в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський» на напрямку «виїзд з України» о 00 год. 10 хв. було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на паспортний контроль надав паспорт громадянина Республіки Молдова для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 04.07.23-04.07.33 ASP на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. У подальшому було вивчено паспортний документ на предмет перетину державного кордону, також перевірено по БД «Ризик» та встановлено, що дана особа являється громадянином України (а.с.5, 6).

Рішенням інспектора прикордонної служби 1 категорії віпс «Могилів-Подільський» (тип А) впс «Могилів-Подільський « (тип Б) 24 прикордонного закону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова старшого сержанта Колеснік І. відмовлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у перетинанні державного кордону України, оскільки вказаний громадянин України не має права на перетин державного кордону України під час введення на території України надзвичайно або воєнного стану згідно п. 2-1 2-18 Правил перетинання державного кордону України громадянами України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №57 від 27.01.1995 (а.с.10).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається здійснення прикордонного контролю і пропуску в установленому порядку осіб, транспортних засобів, вантажів в разі наявності належно оформлених документів після проходження ними митного та за потреби інших видів контролю, а також реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в установленому порядку прибувають в Україну, та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, а також здійснення у визначеному законодавством України порядку фіксації біометричних даних громадян України, іноземців та осіб без громадянства під час здійснення прикордонного контролю в пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

У ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про прикордонний контроль» зазначено, що прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми.

Частиною третьою цієї статті визначено, що прикордонний контроль здійснюється щодо осіб, які перетинають державний кордон.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 2 Закону України «Про прикордонний контроль», прикордонний контроль забезпечується шляхом створення і використання баз даних про осіб, які перетнули державний кордон, вчинили правопорушення, яким не дозволяється в`їзд в Україну або яким тимчасово обмежено право виїзду з України, про недійсні, викрадені і втрачені паспортні документи, а також інших передбачених законом баз даних.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль», прикордонний контроль та пропуск через державний кордон осіб проводиться з урахуванням оцінки ризиків, що здійснюється за методиками, визначеними спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону.

У частинах першій, другій статті 7 згаданого Закону зазначено, що паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.

У даному випадку в уповноважених службових осіб не було підстав для перевірки на дійсність паспорта громадянина Республіки Молдова, адже спочатку працівниками Державної прикордонної служби України було встановлено, що особа, яка перетинає державний кордон, є громадянином України і, як наслідок, громадянину України було відмовлено в перетині державного кордону України.

Проаналізувавши вказані вище обставини апеляційний суд вважає, що позиція скаржника є однобічною, вузькою та неоднозначною, адже обов`язки Держприкордонслужби не обмежуються лише перевіркою паспорта особи, яка перетинає державний кордон. Перевірка включає в себе також діяльність, спрямовану на встановлення імовірного порушення особою законодавства у сфері безпеки державного кордону (оцінка ризиків).

У суді першої інстанції ОСОБА_2 пояснив, що він ніколи не являвся громадянином України, а є громадянином Республіки Молдова.

Дослідивши матеріали справи суд першої інстанції зробив висновок, що ОСОБА_2 є громадянином України і вказаний висновок останнім в апеляційній скарзі не заперечувався.

Статтею 4 Конституції України визначено, що в Україні існує єдине громадянство.

У п. 1 ч. 2 Закону України «Про громадянство України» зазначено, що законодавство України про громадянство ґрунтується на принципі єдиного громадянства - громадянства держави Україна. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Із вказаного слідує, що згідно з законодавством України громадянство України та ще однієї, або декількох країн (подвійне громадянство) в Україні не допускається.

Підстави втрати та припинення громадянства України визначені у статтях 18 та 19 Закону України «Про громадянство України», а датою припинення громадянства України у передбачених цими статтями випадках є дата видання відповідного указу Президента України.

Встановивши правовий зв`язок фізичної особи з державою Україна, тобто належність особи, яка перетинає державний кордон у пункті пропуску за документом громадянина іноземної держави, до громадянства України, службові особи Державної прикордонної служби України зобов`язані керуватися правовою нормою п. 1 ч. 1. ст. 2 Закону України «Про громадянство України». Якщо громадянин набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Відповідна правова норма міститься в ч. 1. ст. 3 Європейської конвенції про громадянство - кожна держава визначає у своєму законодавстві, хто є її громадянами. Наявність за громадянином України подвійного громадянства не визнається.

Отже можна зробити висновок, що використовувати паспорт громадянина іншої країни для перетину державного кордону України на законних підставах мають фізичні особи лише після видання Указу Президента України про втрату такими особами громадянства України.

Оскільки початком здійснення прикордонного контролю є момент подання особою паспортного документу для перевірки, факт надання громадянином України паспортного документу іноземної держави кваліфікується як спроба незаконного перетину державного кордону України, так як даний документ не може вважатися відповідним, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Твердження ОСОБА_2 про те, що на фото з витягу з Державної міграційної служби України, яке отримано державною прикордонною службою, зображений не він є надуманими.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не вказав, за якими анатомічними ознаками фото в паспорті громадянина Республіки Молдова для виїзду за кордон відрізняється від фото, яке отримане уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України від Державної міграційної служби України. Він лише в загальному висловив таку позицію, однак, апеляційний суд вважає, що за всіма анатомічними ознаками рис обличчя є схожість фото ОСОБА_2 з фото CRAVET DMITRI. Апеляційний суд звертає увагу, що ідентифікація на кордоні проводилася не за зовнішніми рисами обличчя (портретом) ОСОБА_2 ..

Про той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 це одна і та сама особа свідчать співпадіння дати народження, місця народження та місця проживання, а також схожість словотворної будови (морфема) прізвища (Кравець- CRAVET).

І, врешті-решт, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, на підставі ордеру захищає права ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), що є підтвердження ним самим факту ідентичності особи.

ОСОБА_2 також стверджує, що судом порушено строки повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, оскільки розгляд справи мав відбутися не менше ніж через три дні з моменту вручення йому повістки.

Вказані доводи є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено 24 жовтня 2023 року. Справа надійшла до суду та розглянута судом 26 жовтня 2023 року.

Як визначено ч. 2 ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 204-1 цього Кодексу, розглядаються протягом доби.

Тобто вимоги ст. 277-2 КУпАП (повідомлення про розгляд справи), відповідно до якої повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, не розповсюджуються на розгляд судом справ за ст. 204-1 КУпАП.

Доводи скарги з приводу залишення судом без реагування ряду клопотаннь не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи, в тому числі із оскаржуваної постанови суду, не вбачається, що ОСОБА_2 заявляв будь-якого характеру клопотання або бажав скористатися послугами адвоката.

Не приймаються до уваги доводи скарги з приводу відсутності відповідальності за подвійне громадянство, оскільки ОСОБА_2 ніхто не притягував до відповідальності за наявність у нього подвійного громадянства.

Підсумовуючи апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало