Справа №753/7626/23 Головуючий в суді І інстанції - Бондаренко М.С.
Провадження № 33/824/4916/2023 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Даниленко Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Даниленко Т.І. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 гривень з конфіскацією предметів торгівлі.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона, 07 березня 2023 року, о 14 год. 40 хв., за адресою м. Київ, вул. Срібнокільська, 20-В, здійснювала роздрібну торгівлю електронної сигарети без марок акцизного податку, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.

У апеляційній скарзі захисника Даниленко Т.І. указано на незаконність та необґрунтованість постанови судді та необхідність її скасування у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за ч.1 ст.156 КУпАП України, однак суд першої інстанції постановою від 23.05.2023 року визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП України, тобто вийшов за межі складеного протоколу, що є незаконним. Крім цього, захисник вказала, що матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП. Так, в протоколі не зазначено кому саме ОСОБА_1 здійснила продаж електронної сигарети, конкретне місце, де відбувся такий продаж, не зазначено норму закону, яку порушено, оскільки ст. 156 КУпАП є банкетною. Крім того вважає, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували продаж електронної сигарети, оскільки товарний чек, який долучено до протоколу, не містить дати продажу та інформації про продавця, тобто є неналежним доказом. Також зазначено про те, що працівниками поліції не встановлено, чи є ОСОБА_1 суб`єктом господарювання. Відтак, захисник Даниленко Т.І. просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та її захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Цих вимог закону при розгляді справи щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції дотримано не було.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу. А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які, у разі визнання особи винною, повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, цим процесуальним документом особа фактично притягається до адміністративної відповідальності . Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст.256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище, фактично є обвинуваченням.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Так, диспозиція частини 1 ст. 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП полягає у роздрібній або оптовій торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах без наявних марок акцизного податку.

В даній нормі закону не йде мова про необхідність наявності марки акцизного збору на електронній сигареті.

Крім того, дана норма закону передбачає відповідальність за здійснення роздрібної або оптової торгівлі товарами, які потребують наявності марок акцизного збору.

Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №275635 від 07 березня 2023 року, який прийнятий судом до уваги як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення вказано, що остання 07 березня 2023 року, близько 14-40 годин, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 20-В, здійснила продаж електронної сигарети без марки акцизного збору, чим вчинила адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 156 КУпАП.

Тобто, викладена у протоколі фабула інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, не відповідає об`єктивній стороні правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1ст.156 КУпАП.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів (якщо норма є банкетною), якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП, суд не взяв до уваги, що згідно протоколу у вину ОСОБА_1 не ставились дії, передбачені ч.3 ст. 156 КУпАП, а саме, торгівля, у тому числі електронними сигаретами з рук чи приміщень або територій, заборонених законом, а суд, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 та визнаючи її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП, самостійно змінив фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , тобто вийшов за межі складеного протоколу, чим порушив право ОСОБА_1 на захист та погіршив її становище, оскільки санкція ч.3 ст. 156 КУпАП передбачає більш суворе адміністративне стягнення ніж санкція ч.1 ст. 156 КУпАП, що є неприпустимим.

З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, апеляційний суд вважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол не підпадає під ознаки правопорушення, сформульовані у ч.1 ст.156 КУпАП, а тому він не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Крім того, нормами КУпАП не надано процесуальних повноважень суду надавати іншу кваліфікацію діям особи, ніж ту, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, а адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що протокол та додані до нього докази в своїй сукупності з наведених вище підстав не є належними, допустимим та достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 156 КУпАП, а кваліфікація судом першої інстанції дій ОСОБА_1 за ч.3 ст. 156 КУпАП які їй не інкримінувалися, порушує принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та право на захист.

Враховуючи зазначене, постанова судді Дарницького районного суду м. Києва щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого як ч.1 так і ч.3ст.156 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАп, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Даниленко Т.І. задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 156 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька