Справа № 303/5849/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

07.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_2 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень) із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість гривень) 20 коп.

Згідно з постановою, 20.08.2022, о 22:30 годині, у м. Мукачево, по вул. Духновича, 93, ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом марки «SKODA FABIA» д/н знак НОМЕР_1 . На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager», ОСОБА_1 погодився на місці зупинки, у встановленому законом порядку, при проходженні огляду встановлено, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння (Алкотест Драгер 6820 - 1,80 % проміле), під час безперервної відеофіксації на бодікамеру №471614. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 „а" ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вказує на те, що постанова є незаконною, і тому її необхідно скасувати. Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що його, апелянта не ознайомлено під час його складання з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Звертає увагу на відсутність у матеріалах справи пояснень свідків, що є порушенням приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, (далі - Інструкція). Вважає, що накладене на нього судом адміністративне стягнення є занадто суворим, оскільки ОСОБА_1 працює водієм, у зв`язку з чим використовує водійські права, що свідчить про те, що його трудова діяльність пов`язана з необхідністю керування транспортним засобом, що є єдиним способом заробітку, тому є основним джерелом існування сім`ї. Зазначає, що під час розгляду справи місцевий суд проігнорував щире каяття апелянта. На підставі вищенаведеного, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційним судом справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , який був належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчить довідка про доставку SMS - повідомлення від 23.02.2023, жодних клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_3 не надходило. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності апелянта, апеляційним судом береться до уваги те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи. У цьому контексті суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», у якому чітко зазначено, що сторони в розумні інтервали часу повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_3 , апеляційний суд не вбачає.

При оцінці доводів апеляційної скарги про незаконність судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно - правових актів.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами, як наголошується у ст. 251 КУпАП.

Доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративного правопорушення, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема такими.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №083877, 20.08.2022, о 22:30 годині, у м. Мукачево, по вул. Духновича, 93, ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «SKODA FABIA» д/н знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager», ОСОБА_1 погодився на місці зупинки, у встановленому законом порядку, при проходженні огляду встановлено, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння (Алкотест Драгер 6820 - 1,80 % проміле), під час безперервної відеофіксації на бодікамеру №471614. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 „а" ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Своїми підписами у протоколі ОСОБА_3 підтвердив, що зміст протоколу йому відомий, копію його отримав.

Відповідно до роздруківки приладу «Drager», яка міститься у матеріалах справи, огляд водія проводився за допомогою приладу «Drager» Alcotest 6820», результат огляду виявився позитивним та склав 1, 80 % проміле, з чим ОСОБА_3 було ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис (а. с. 2).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів убачається, що освідування водія ОСОБА_4 проводилось у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя (а. с. 3).

Розпискою від 20.08.2022 підтверджується, що громадянин ОСОБА_3 зобов`язується залишити на зберігання транспортний засіб марки «SKODA FABIA» д/н знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Мукачево, вул. Духновича, 93 (а. с. 5).

Копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №019169 від 20.08.2022 підтверджується, що за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн (п`ятсот десять гривень).

На відеозаписі, що міститься на DVD - диску відображена подія, яка мала місце 20.08.2022, яка фіксувалася на бодікамери поліцейських у хронологічній послідовності. Так, із відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль марки «SKODA FABIA» д/н знак НОМЕР_1 , за порушення правил дорожнього руху, відтак при спілкуванні з водієм ОСОБА_3 , у водія виявлено очевидні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. На пропозицію поліцейських пройти освідування на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_4 погодився, результати освідування також зафіксовані на відеозаписі, - 1, 80 % проміле. Досліджений апеляційним судом відеозапис інформативний, позбавлений упередженості та суб`єктивного ставлення, є послідовним, містить у хронологічній послідовності необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Зібрані у справі докази у їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що патрульний поліцейський Дерев`янко О. І. був упереджений при направленні водія ОСОБА_3 на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння та складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та оформленні інших матеріалів справи.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_3 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та підписання наявних у справі процесуальних документів: протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №083877, роздруківки приладу «Драгер», постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №019169 від 20.08.2022, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний поліцейський при виконанні своїх посадових обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

При оцінці доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, крім того, апелянта не ознайомлено під час його складання з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, апеляційний суд бере до уваги таке.

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються (окрім іншого) пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. З протоколу серії БР №083877, а також з відеоматеріалу, який міститься на DVD - диску чітко убачається, що ОСОБА_3 на законну вимогу поліцейських пройти освідування, - погодився, підтвердивши, що напередодні зранку вживав алкогольні напої, щодо результатів огляду за допомогою приладу «Драгер» - 1, 80 % проміле не заперечував, під час ознайомлення зі змістом складеного відносно нього протоколу жодних скарг чи вимог скористатися правовою допомогою не висловлював. При цьому йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи відбудеться в Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області.

Отже, будь-яких порушень прав ОСОБА_3 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення апеляційним судом не встановлено, тому будь-які твердження про те, що ОСОБА_3 не роз`яснені його права при складанні процесуального документу, апеляційним судом розцінюються критично. При цьому, апеляційний суд враховує і те, що особа при зупинці працівниками поліції керованого нею транспортного засобу має право самостійно викликати адвоката чи фахівця у галузі права для захисту своїх інтересів. З матеріалів справи не вбачається, що після зупинки керованого ОСОБА_3 автомобіля ним заявлялись поліцейським клопотання про забезпечення йому захисника для надання правової допомоги.

При цьому, апеляційним судом не встановлено жодних порушень працівниками поліції процедури проведення огляду водія ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу «Драгер», оскільки в акті медичного огляду відсутні відомості щодо зовнішнього вигляду особи водія.

На переконання апеляційного суду, поліцейські діяли у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції та згідно з Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядок). Так, у разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду, у якому необхідно зазначити у зв`язку з якими ознаками проводиться освідування.

Перевіривши наявний у матеріалах справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд зазначає, що освідування водія ОСОБА_3 проводилось у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Своїм підписом у акті огляду ОСОБА_3 підтвердив, що з результатами освідування - 1, 80 % проміле він погоджується.

Відтак, апеляційний суд вважає, що факт перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння є доведеним, а отже у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку про те, що суддею місцевого суду ОСОБА_3 обґрунтовано визнано винуватим у порушенні вимог передбачених пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення, а тому, доводи апеляційної скарги про те, що, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом першої інстанції було порушено вимоги ст. 33 КУпАП і не було враховано всі передбачені цією нормою права аспекти, зокрема, те, що він працює водієм, у зв`язку з чим використовує водійські права, що свідчить про те, що його трудова діяльність пов`язана з необхідністю керування транспортним засобом, що є єдиним способом заробітку, у зв`язку із чим, позбавлення його права керування транспортними засобами поставить його сім`ю в скрутне становище, оскільки іншого способу заробітку в нього не має, а також є явно не справедливим, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не впливають на вид та розмір накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, яке є безальтернативним.

Інші доводи апеляційної скарги правильності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться виключно до незгоди апелянта з рішенням місцевого суду.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодним чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_3 , не з`явившись на розгляд справи, позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН