Справа №: 716/1998/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Стрілець Я.С., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, що надійшов від відділення поліції №3 (м.Заставна) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фізичної особи - підприємця, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №181905 від 05.10.2023, ОСОБА_1 , 05.10.2023, приблизно о 17:20 год, здійснюючи підприємницьку діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по вулиці Л.Українки в с.Бабин Чернівецького району Чернівецької області, реалізував алкогольні напої, а саме пиво марки «Львівське», без відповідних документів, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст.164 КУпАП.

Будучи допитаним в судовому засіданні, ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та просив закрити провадження у даній справі, мотивуючи тим, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього, є незаконним, не відповідає фактичним обставинам справи та складений з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки виявлені 05.10.2023 у підсобному приміщенні магазину працівниками поліції 20 пляшок пива «Львівське» в упакованому вигляді він зберігав для власного споживання та використання. Факту реалізації алкогольних напоїв на момент приїзду екіпажу поліції не було.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

При цьому, відповідно до ст. 279 КУпАП, судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та у відношенні особи, щодо якої цей протокол був складений.

Так, відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП передбачено за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Таким чином, об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є, зокрема, здійснення винною особою діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Водночас, слід звернути увагу на те, що торгівля, в тому числі алкогольними напоями, передбачає дії, пов`язані з відчуженням товару або передачею його іншій особі, що має оплатний характер.

При цьому, норма ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки наведена диспозиція відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих протиправних діянь, які врегульовані законом.

Так, статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481 (далі Закон №481) передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №181905 від 05.10.2023, вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину торгівля алкогольними напоями без отримання ліцензії на право реалізації алкогольних напоїв на розлив та інкримінується порушення ч.1 ст. 164 КУпАП.

При цьому зміст об`єктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення не розкрито і не описано, а лише констатовано факт вчинення такого порушення, без посилання на норму Закону.

Крім того, викладені в протоколі обставини, не підтверджені доказами, які б могли бути забезпечені для такого виду порушень та які б вказували саме на роздрібну торгівлю ОСОБА_1 цими товарами.

В свою чергу, відсутність достовірних даних про те, що у час та в місці вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснював торгівлю алкогольними напоями без отримання ліцензії на право реалізації алкогольних напоїв на розлив, за відсутності в матеріалах справи відомостей про їх вартість, даних про особу покупця, який придбавав їх та розрахункових документів, які б підтверджували факт купівлі-продажу (розрахункова квитанція, фіскальний чек тощо), дає підстави прийти до висновку про недоведеність факту торгівлі ОСОБА_1 алкогольними напоями без отримання ліцензії на право реалізації таких напоїв.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Проаналізувавши вищенаведені норми законодавства та встановлені обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював торгівлю алкогольними напоями без отримання ліцензії на право їх реалізації.

Приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім того, у своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року Європейський суд з прав людини неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності так і переконливості (Справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» від 06.12.1988).

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція ( Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000).

Тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого «Рішення ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

За вказаних обставин та враховуючи те, що під час розгляду справи не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а фактичні дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення є недостатніми для доведеності його вини у вчиненні правопорушення, приходжу до висновку, що у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, оцінюючи наявні докази в їх сукупності та керуючись, в тому числі, основними конституційними засадами судочинства, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, враховуючи неприпустимість ґрунтування обвинувачення на доказах, одержаних незаконним шляхом і припущеннях, а також тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, вважаю, що провадження у даній справі слід закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до змісту ст. 265 КУпАП речі, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу та зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відтак, з огляду на те, що вилучені у ОСОБА_1 речі, які мають ознаки речового доказу, згідно квитанції (а.с.4) зберігаються в камері схову відділення поліції №3 (м. Заставна) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області, необхідно повернути останньому.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Речові докази: слабоалкогольні напої марки «Львівське» у металевій тарі в кількості 20 штук, ємністю 0,5 л кожна, які знаходяться на зберіганні у камері схову відділення поліції №3 (м. Заставна) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Я.СТРІЛЕЦЬ