Справа №359/3204/23
Провадження №3-зв/5/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюта О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю захисника Синяченка В.П.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву захисника Синяченка Віталія Петровича про відвід судді у справі про адміністративні правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого контролером 2 категорії в територіальному управлінні Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

встановив:

Захисник Синяченко В.П. звернувся з вказаною заявою та посилається на те, що справа про адміністративні правопорушення була розподілена судді Ткаченку Д.В., з яким ОСОБА_1 особисто знайомий. Зокрема, ОСОБА_1 працював у службі судової охорони у Бориспільському міськрайонному суді та систематично спілкувався з суддею Ткаченком Д.В. Ця обставина може викликати сумнів в неупередженості означеного судді. Тому захисник Синяченко В.П. просить відвести суддю Ткаченка Д.В. від розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника та дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суддя встановив такі обставини та дійшов таких висновків.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 квітня 2023 року (а.с.15) вбачається, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Ткаченку Д.В. Зі змісту протоколів передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10 квітня 2023 року (а.с.38, 50) вбачається, що справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст.124, 173 КУпАП було передано судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Ткаченку Д.В.

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Ткаченка Д.В. від 25 травня 2023 року (а.с.22) справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.ст.124, 173 КУпАП були об`єднані в одне провадження.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зокрема, в справі «Мироненко та Мартенко проти України» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що наявність безсторонності в розумінні п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Встановлено, що ОСОБА_1 працював в ТУ Служби судової охорони у м. Києві та Київській області на посаді контролера 2 категорії. Як вбачається з пп.1, 12 Положення про Службу судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя №1051/0/15-19 від 4 квітня 2019 року, Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Її основними завданнями є: підтримання громадського порядку в суді; припинення проявів неповаги до суду; охорона приміщень суду, органів та установ системи правосуддя; виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду; забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу. Ці повноваження ОСОБА_1 неодноразово виконував в обох приміщеннях Бориспільського міськрайонного суду, що розташовуються по вул. Героїв Небесної Сотні, 8 та 10 в м. Бориспіль.

Очевидно, що під час несення служби ОСОБА_1 неодноразово спілкувався з усіма без виключення суддями Бориспільського міськрайонного суду, а не тільки із суддею Ткаченком Д.В. Ця обставина сама по собі не свідчить про те, що суддя Ткаченко Д.В. є заінтересованим у результаті розгляду справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 . Протилежний висновок судді означав би, що жоден із суддів Бориспільського міськрайонного суду не мав би повноважень щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно будь-якого працівника ТУ Служби судової охорони у м. Києві та Київській області. Крім того, в матеріалах справи про адміністративні правопорушення відсутні докази на підтвердження того, що суддею Ткаченком Д.В. були вчинені дії або ухвалені процесуальні рішення, які б викликали сумнів в його об`єктивності та неупередженості.

З огляду на це суддя висновує, що підстави для відводу судді Ткаченка Д.В. від розгляду справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.ст.124, 173 КУпАП відсутні. Тому у задоволенні заяви, поданої захисником Синяченком В.П., належить відмовити.

Керуючись ч.1 ст.2 КУпАП, ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя

постановив:

У задоволенні заяви захисника Синяченка Віталія Петровича про відвід судді у справі про адміністративні правопорушення відмовити.

Постанова судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя О.Ю. Семенюта