П О С Т А Н О В А

іменем України

"12" грудня 2023 р. Справа153/1858/23

Провадження3/153/960/23-п

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Гаврилюк Т.В. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) Могилів- ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №158666 від 03.12.2023 о 18 годині 00 хвилин 03 грудня 2023 року на околиці населеного пункту Оксанівка Могилів-Подільського району Вінницької області, на напрямку Оксанівка (Укр)-Курешниця (РМ) в районі прикордонного знаку №0161 на відстані 400 метрів від лінії державного кордону України, було виявлено громадянина України ОСОБА_1 під час спроби незаконно перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску вплав через річку Дністер, чим порушив вимоги ст.9 ЗУ «Про державний кордон України» №1777-ХІІ від 04.11.1991.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином письмовою розпискою (а.с.13), про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло..

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «… сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п.2, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).

Частиною 2 статті 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ч.1 ст.204-1 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Відтак, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_2 даними ним у судовому засіданні судом встановлено, що 03.12.2023 він був у складі групи реагування. Вказав,що вони виїхали в район 61 знаку, де був виявлений громадянин України, який не міг пояснити, що він там робить. Пояснив, що місце виявлення ОСОБА_1 є гора «Мохната», час виявлення вказаного громадянина приблизно 16 година, а о 18 годині ними вже був складений протокол про адміністративне правопорушення. Також зазначив, що саме прикордонний наряд виявив ОСОБА_1 . Пояснив, що є багато випадків затримання громадян, які перетинають державний кордон України вплав, на човні (лодці). Також зазначив, що неподалік гори «Мохната» є стежки, через які можна перетнути державний кордон України.

Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_3 даними ним у судовому засіданні судом встановлено, що 03.12.2023 він перебував у прикордонному наряді, перевіряли стежки та місця, де можна перетнути державний кордон України. Вказав, що даний громадянин ОСОБА_1 був у військовій формі, тому вони підійшли та запитали його документи. На що він відповів, що відсутні документи. Також ОСОБА_1 пояснив, що його на гору «Мохната» привіз родич, а сам поїхав у село Буша Могилів-Подільського району Вінницької області, після чого мав його забрати. ОСОБА_1 знову запитали, де його документи, на що він відповів немає. Зазначив, що він зателефонував до начальника і повідомив ситуацію, після чого приїхала група реагування. Коли ОСОБА_1 почув, що має приїхати група реагування, почав бігти, однак він не міг його наздогнати, кричав «стій не біжи нікуди». Тому вирішив спустити собаку. Коли собака наздогнала ОСОБА_1 , він підійшов до нього і запитав «чого ти біг», на що ОСОБА_1 відповів, «я знаю, що ви будете мене допитувати» і почав знову бігти. Після чого, він крикнув «стій буду стріляти» і ОСОБА_1 зупинився. Пізніше вони підійшли до столика, який розташований на горі «Мохната» і чекали групу реагування.

Дослідивши надані матеріали справи, а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення ПдРУ №158666 від 03.12.2023, письмові пояснення ОСОБА_1 від 03.12.2023, рапорт заступника начальника віпс «Михайлівка» впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ст. лейтенанта ОСОБА_4 від 03.12.2023, скрін-шот з мобільного телефону о 18 годині 58 хвилин, копію паспорта громадянина України, виданого 20.05.2010 ОСОБА_1 , приходжу до наступних висновків:

Ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Як вбачається з вищезазначеного протоколу ПдРУ №158666 від 03 грудня 2023 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.204-1 КУпАП перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, тягне за собою накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Виходячи з положень частини 1 статті 204-1 КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає саме перетинання або спроба перетинання державного кордону будь-яким способом поза пунктами пропуску.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був затриманий при спробі незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску.

На підтвердження зазначених вище обставин, до протоколу про адміністративне правопорушення надано письмові пояснення ОСОБА_1 від 03.12.2023, рапорт заступника начальника віпс «Михайлівка» впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ст. лейтенанта ОСОБА_4 від 03.12.2023, скрін-шот з мобільного телефону о 18 годині 58 хвилин, копію паспорта громадянина України, виданого 20.05.2010 на ім`я ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів на підтвердження чи спростування наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, а також винності ОСОБА_1 у його вчиненні, суду не надано.

З наданих до суду доказів неможливо встановити наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу (фото-, відеофіксації) того, що останній 03 грудня 2023 року намагався незаконно перетнути державний кордон України.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ №158666 від 03.12.2023 рапорт із скрін-шотом (а.с.4) не відображає факту спроби ОСОБА_1 перетину кордону за допомогою човна (лодки).

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було затримано в районі прикордонного знаку №0161 при спробі незаконного перетину державного кордону. Разом з цим, матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 було затримано при безпосередній спробі незаконного перетину державного кордону.

Крім цього, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підтвердили факту спроби перетину ОСОБА_1 03.12.2023 о 18 годині 00 хвилин державного кордону України.

З огляду на викладене, вбачається сумнівним той факт, що ОСОБА_1 намагався незаконно перетнути кордон.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та інше.

Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що доданими до даного протоколу про адміністративне правопорушення матеріалами вина ОСОБА_1 , яка є складовою частиною будь-якого складу правопорушення і має бути обов`язково встановлена при розгляді адміністративних матеріалів, недоведена та не може бути встановлена судом.

Отже, враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 є недоведеною та не встановленою, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суд вважає, що у діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.7, 8, 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.62, 68 Конституції України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення.

Суддя Ямпільського районного суду

Вінницької області Т. В. Гаврилюк