ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/2067/23 Головуючий 1 інстанції: Зуб Г.А.
Провадження №33/818/548/23 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Люшні А.І., за участю: секретаря Шевченко В.Р., захисника Кріуліна К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Сібільової О.В. на постанову Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2023 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Цією ж постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП - закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи виконувачем обов`язків директора КЗОЗ «Харківський обласний медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради, являючись суб`єктом декларування, діючи умисно, на власну користь, усупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес у вигляді прагнення відмовити у наданні стосовно себе запитуваної інформації та копій документів, з метою уникнення перевірки дотримання нею вимог ЗУ «Про запобігання корупції», а також уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог п.2 ч.1 ст. 28 Закону №1700- VII не повідомила безпосереднього керівника - Харківську обласну раду, Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної (військової) адміністрації у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час отримання 19.08.2022 на підпис відповіді на лист УСР в Харківській області ДСР НП України від 15.08.2022 №1628/55/119/01-2022, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Сібільова О.В. просить постанову суду скасувати в частині визнання винною ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП та закрити провадження по цій справі.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник послалася на те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП складений 20.03.2023 року, однак адміністративне правопорушення було виявлено 22.02.2023 року, тобто в момент отримання оперуповноваженим відповіді про ненадходження повідомлення щодо реального конфлікту інтересів від ОСОБА_1 на адресу безпосереднього керівництва. З урахуванням вказаного на думку захисника протокол складений в порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП, оскільки складений за спливом 24 годинного строку. Наголосила, що копія протоколу про адміністративне правопорушення не була вручена ОСОБА_1 , в неї не було відібрано пояснень оперуповноваженим, не надано можливості надання пояснень у протоколі. Зазначила, що наявність у протоколі вказівки про відмову ОСОБА_1 від підпису є неправомірними, оскільки ОСОБА_1 не була присутня під час його складання. На думку захисника доданий до протоколу диск з відеозаписом є недопустимим доказом, оскільки відеозаписи які містяться на ньому зроблені на мобільний телефон, а сам диск не міститься в переліку додатків до протоколу, тобто долучений до матеріалів справи неналежним способом. На думку захисника суд не навів жодних доказів на підтвердження існування у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, оскільки мав місце потенційний конфлікт інтересів, який фактично не спричинив жодних порушень, оскільки у ОСОБА_1 був відсутній приватний інтерес. До того ж, захисник указав, що при розгляді запиту не було суперечностей між особистими та службовими інтересами ОСОБА_1 , оскільки відповідь була надана відповідно до вимог чинного законодавства України, а відмова у запиті була викликана некомпетентністю особи, яка його складала.

Заслухавши пояснення захисника Кріуліна К.В., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: протокол №99 від 20 березня 2023 року, витяг з положення, довідки від 20 березня 2023, копію листа від 19 серпня 2022 року, копію відповіді від 19 серпня 2022 року, рапорт, копію запиту від 21 грудня 2022 року, копію відповіді від 20 січня 2023 року, копію розпорядження від 23 грудня 2021 року №283, копію наказу від 23 грудня 2021 року №510-к, копію розпорядження від 03 вересня 2020 року №127, копію статуту, запит від 23 лютого 2023 року, відповідь від 09 березня 2023 року, запит від 06 березня 2023 року, відповіддю на запит від 08 березня 2023 року, запит від 06 березня 2023 року, копію відповіді від 15 березня 2023 року, роздруківку з інтернету, пояснення ОСОБА_1 , рапорт, відомості з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Харківській області, фактичні дані, що знаходяться на диску, копію квитанції.

Посилання захисника на порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП, є безпідставними.

Для перевірки і встановлення особи та обставин вчинення адміністративного правопорушення об`єктивно необхідний певний час, то відповідно і складання протоколу здійснюється після отриманням посадовою особою, уповноваженої складати протокол, достатніх даних для висновку про наявність обґрунтованих підстав складання протоколу про адміністративне правопорушення, що не суперечить вимогам ч.2 ст.254 КУпАП.

В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення був складений після отриманні усіх необхідних для його складання документів, а також відібрання пояснень від ОСОБА_1 , тобто з моменту виявлення особи правопорушника.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлялася від дачі пояснень та від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки не була присутня під час його складання, є необґрунтованими.

Захисником не надано жодних доказів, які б свідчили про неможливість участі ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

До того ж, відповідно до рапорту оперуповноваженого УСР в Харківській області ДСР НП України від 20.03.2023 року, останній виїжджав за місцем роботи ОСОБА_1 для ознайомлення її з протоколом про адміністративне правопорушення та відібранням в неї пояснень, однак остання відмовилася, зазначивши, що у протоколі зазначені невірні дані щодо дати її народження.

Відомості, які містяться у рапорті оперуповноваженого УСР в Харківській області ДСР НП України від 20.03.2023 року підтверджуються даними, які містяться на оптичному диску.

Посилання захисника на недопустимість вказаного диску, через відсутність зазначення його в якості додатків також спростовуються відомостями вищенаведеного рапорту, в якому зазначено в якості додатка оптичний диск (а.с.68 т.1).

Доводи захисника про недопустимість відеозапису через його фіксацію на мобільний телефон, є необґрунтованими, оскільки зазначений відеозапис не суперечить вимогам ст.251 КУпАП, а тому може використовуватися в якості доказу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Посилання захисника на відсутність реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Так, згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Аналізуючи вищенаведені положення КУпАП щодо підстав адміністративної відповідальності, у сукупності з приписами Закону України "Про запобігання корупції", суд звертає увагу, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах саме реального конфлікту інтересів.

Згідно ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачені заходи запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Так суб`єкти відповідальності за корупційні правопорушення зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 відмовила в наданні інформації та документів на запит начальника департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Харківської області Національної поліції України від 15 серпня 2022 року про надання відповідної інформації та копії документів у зв`язку зі збиранням доказів на підтвердження чи спростування факту вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією директором КЗОЗ «Харківський обласний медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради ОСОБА_1 .

Зазначене автоматично свідчить про наявність в неї немайнового інтересу у ненаданні інформації та копій документів за вищенаведеним запитом, що в свою чергу свідчить про наявність в неї реального конфлікту інтересів, про який вона зобов`язана була повідомити своє керівництво, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п.2 ч.1 ст. 28 Закону №1700- VIIта притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Сібільової О.В. - залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня