П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Назарьова Л. В, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , перебуваючої у декретній відпустці,

за ст. 173 кодексу України про адміністративні правопорушення

Встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 282064 від 28 червня 203 року вбачається, що ОСОБА_1 28 червня 2023 року приблизно о 13 годині 45 хвилин вчинила відносно ОСОБА_2 хуліганські дії, а саме нецензурно виражалась в її бік, образливо чіплялась до неї, виганяла з палати лікарні, здійснила поштовх дверима в плече (тілесних ушкоджень не наносила). Своїми діями вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі необхідно закрити з таких підстав.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП закріплено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, якими є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція статті 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого статтею 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюджена форма дрібного хуліганства - нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадське місце - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже, громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Як убачається з матеріалів справи, будь-які докази умисного порушення ОСОБА_1 громадського порядку і спокою громадян.

Описані у протоколі про адміністративне правопорушення дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності не підтверджуються матеріалами справи. Із наявних матеріалів справи не вбачається у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП: ні об`єктивної сторони правопорушення у сфері суспільних правовідносин, ні суб`єктивної - у формі умислу особи на скоєння хуліганських дій, з порушенням громадського порядку.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначене місце вчинення правопорушення, однак обов`язковою складовою ст. 173 КУпАП має бути вчинення правопорушення у громадському місці.

Долучені до матеріалів справи пояснення свідків не доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, оскільки останні дійсно чули конфлікт між ОСОБА_1 і потерпілою ОСОБА_2 , однак не знають причину його виникнення.

Із змісту долученого до протоколу відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 разом із дітьми перебувала на лікуванні в КНП «Кобеляцька міська лікарня» та між нею і працівником буфету ОСОБА_2 виникла сварка. Матеріалами справи доводиться побутовий характер сварки, яка виникла між зазначеними особами.

Згідно статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до вимог статті 7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи те, що викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, матеріали справи не містять доказів про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.173, ч. 1 ст.247 КУпАП, суддя

Постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду в десятиденний строк з моменту її винесення.

Суддя