Справа № 677/713/23
Провадження № 3/677/301/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року м. Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Шовкун В.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділу поліцейської діяльності № 2 Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області стосовно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Красилівського районного суду Хмельницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 306038 від 05.04.2023 року, згідно з яким ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 05.04.2023 року, о 18 год. 55 хв., в м. Красилів по вул. Я. Мудрого, 7, Хмельницького району він керував транспортним засобом «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування, оскільки не отримував посвідчення водія, дане правопорушення вчинене ним повторно згідно постанови серії ЕАС № 6598532 від 26.02.2023 року, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, а тому неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення до нього додається відеодоказ, розписки, фотокопія пенсійного посвідчення, ксерокопія постанови серії ЕАС № 6598532 від 26.02.2023 року.

Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тобто керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №306038 від 05.04.2023 рокуміститься інформація, відповідно до якої ОСОБА_1 правопорушення вчинене повторно згідно з постановою ЕАС № 6598532 від 26.02.2023 року, проте, згідно з доданої до протоколу копії постанови серії ЕАС № 6598532 від 26.02.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 вказану постанову не отримав, та в ній не міститься інформація про надіслання копії постанови рекомендованим листом. До матеріалів справи не долучено доказів, що дана постанова не оскаржена ОСОБА_1 , набрала законної сили, та звернена до органу виконавчої служби для примусового виконання, або виконана ОСОБА_1 добровільно.

З наведеного вбачається, що уповноваженими особами не надано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 повторного протягом року правопорушення, передбаченого частинами другою - четвертоюстатті 126 КУпАП, а посилання на постанову серії ЕАС № 6598532 від 26.02.2023 року є безпідставним, оскільки матеріали справи не містять доказів, що дана постанова набрала законної сили.

Окрім того, до протоколу долучено диск з файлами, на якому збережені відеозаписи щодо руху транспортного засобу «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та зупинку даного транспортного засобу працівниками поліції. Одразу після зупинки транспортного засобу «DACIA LOGAN» працівник поліції здійснив перевірку, чи перебуває ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, та пересвідчившись у протилежному, розпочав процедуру притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Водночас, вказані відеозаписи не дають суду можливості встановити, чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія, оскільки на відповідне запитання поліцейського, ОСОБА_1 уникнув прямої відповіді, а поліцейський не наполіг на її отриманні, при цьому, ОСОБА_1 уникнувши надати відповідь на запитання поліцейського щодо наявності у нього посвідчення водія, відповів, що він вже не вживає алкогольні напої, коли керує автомобілем.

Суд зазначає, що відповідно до п. 4 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

В порушення вимог пункту 4 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не було виготовлено та не долучено до протоколу про адміністративне правопорушення довідку отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

При цьому, суддя зазначає, що будь-яких документальних доказів того, що станом на 05.04.2023 року ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії не отримував матеріали справи не містять, а сама по собі відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія відповідної категорії під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не є достатнім для підтвердження даного факту.

За вказаних обставин, суд позбавлений можливості констатувати, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, оскільки таку інформацію неможливо перевірити в ході судового розгляду, з огляду на той факт, що у суду відсутній доступ до відповідного реєстру (бази даних). Крім цього, суд не вправі відшукувати та збирати докази на підтвердження вини особи самостійно.

Суддя також зауважує, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суддя вказує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних, достатніх та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суддя дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його складу адміністративного правопорушення,передбаченого за ч. 5 ст.126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя В.О. Шовкун