Справа № 496/6616/23
Провадження № 3/496/4706/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Портної О.П., за участю: секретаря Ткаченко В.М., розглянувши в залі суду міста Біляївка матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від 2 взводу 2 роти 1 батальйону Полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 535651 від 11.09.2023 року відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 11 вересня 2023 року о 12 год.25 хв. за адресою: Одеська область, Біляївський район, автодорога Київ Одеса 452 км. сп Дачне в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Alcotest 7510/ ARLM-0426 на пвр 471515;471715, результат тесту 0.51 %0, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

26.09.2023 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про направлення справи № 496/6616/23 до іншого суду за місцем реєстрації та отримання копій матеріалів справи.

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 04.10.2023 року у задоволені клопотання ОСОБА_1 про передачу матеріалів адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за місцем проживання правопорушника відмовлено.

28.09.2023 року та повторно 03.10.2023 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Клопотання обґрунтовує тим, що у протоколі відсутнє посилання на один з основних складів адміністративного правопорушення, а саме на об`єктивну сторону, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зазначено, чи особа, щодо якої складено протокол керувала транспортним засобом, чи передала право на керування транспортним засобом іншій особі, чи відмовилась а потім знову погодилась пройти огляд на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я. Окрім того, зазначив, що на місці зупинки транспортного засобу йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager», на що він погодився, результат приладу показав 0.51 %о. Після виявлення ним незгоди із результатом огляду на стан сп`яніння, працівники поліції відповіли що знаходяться на стаціонарному посту та не мають права його залишати і не можуть доставити його до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння. Поліцейським, що складав протокол, ОСОБА_1 було повідомлено про те, що він самостійно має поїхати у закладах охорони здоров`я, а саме до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради за адресою вул. Академіка Воробйова, 9, що у місті Одеса. На повторні прохання ОСОБА_1 доставити його до закладу охорони здоров`я, які були обґрунтовані тим, що дана адреса значно віддалена від місця складання протоколу, суттєвою складністю із транспортною логістикою, що було зумовлено відсутністю зупинки громадського транспорту, неможливістю швидко викликати таксі, від поліцейських знову надійшла відмова. Вважає це грубим порушенням Порядку та вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція). Окрім того, у порушенні вимог Інструкції, після того, як ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, поліцейськими не було видано відповідне направлення (додаток 1 до Інструкції). У підсумку, він, з труднощами, самостійно дістався до відповідного закладу та написав заяву щодо проведення медичного огляду на стан сп`яніння. Лікар, який проводив огляд, встановив що ОСОБА_1 перебуває у тверезому стані, ознак сп`яніння не виявлено, про що, о 14 год 30 хв 11 вересня 2023 року складено відповідний висновок Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, Номер висновку 002087. В зв`язку з викладеним просив суд, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

23.10.2023 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про проведення судового засідання у справі № 496/6616/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відповідно до постанови суду від 24.10.2023 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 06.11.2023 року ОСОБА_1 свою провину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, з протоколом про адміністративне правопорушення не згоден. Підтримав своє клопотання про закриття провадження по справі.

У зв`язку з тим, що відеодокази не можливо переглянути у режимі відеоконференції у судовому засіданні було оголошено перерву до 11.12.2023 року.

11.12.2023 року у судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Дослідивши матеріли справи суд дійшов до наступного.

Відповідно до матеріалів справи зазначено, що 11 вересня 2023 року о 12 год.25 хв. за адресою: Одеська область, Біляївський район, автодорога Київ Одеса 452 км. сп Дачне в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Alcotest 7510/ ARLM-0426 на пвр 471515;471715, результат тесту 0.51 %0.

Отже, суд звертає увагу, що формулювання обвинувачення викладено не чітко, а саме зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, тобто вказана у протоколі суть адміністративного правопорушення (зміст протоколу), за якою притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у протоколі не вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З дослідженого відеозапису доданого до протоколу, який міститься на оптичному диску, який був наданий працівниками поліції, вбачається, як ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу «Alcotest», з яким ОСОБА_1 в подальшому був не згодний. Та просив працівників поліції доставити його до медичного закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння. Працівниками поліції, подальшого проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 запропоновано не було, а навпаки зазначено, що вони знаходяться на стаціонарному посту та не мають права його залишати і не можуть доставити ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння. Також поліцейський, зазначив, що ОСОБА_1 самостійно має поїхати у закладах охорони здоров`я та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією статті 130 КпАП України передбачено, що відповідальність за вказаною статтею настає за 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Слід зазначити, що диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачають самостійні об`єктивні сторони правопорушення, а саме: керування транспортним засобом водієм в стані сп`яніння, що заборонено п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, що заборонено п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (п. 2.5 Правил дорожнього руху).

Отже, за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення полягає в тому, що правопорушник має, по-перше, керувати транспортним засобом, а по-друге перебувати в стані сп`яніння. Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто працівники поліції повинні представити суду докази того, що особа керувала транспортним засобом і при цьому знаходилась у стані алкогольного сп`яніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 535651 від 11 вересня 2023 року слідує, що ОСОБА_1 інкримінується виявлення у нього ознак сп`яніння, визначених Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція).

Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, ( п. 3 Розділу І Інструкції - запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці). Існує два способи встановлення факту перебування водія за кермом в стані алкогольного сп`яніння проведенням огляду на стан сп`яніння: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). А у разі відмови від проходження огляду, вже в закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків, після відмови і від проходження огляду у лікаря, складається протокол.

Згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно п. 8, 9, 10 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, за формою направлення, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять направлення на огляд до медичного закладу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 самостійно поїхав до медичного закладу та пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. І відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради № 002087, складеного 11.09.2023 року о 14 год. 30 хв. зазначено, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено та він тверезий.

Оскільки з вказаного відео, вбачається, що працівники поліції не пропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, так як останній був незгодний з результатами огляду на місці. Вказане, свідчить про те, що поліцейськими було грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП та положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, які б мали направити ОСОБА_1 , який не погодився з результатами огляду на місці до найближчого закладу охорони здоров`я для відповідного медичного огляду, а тому в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд проведений поліцейським на місці за допомогою спец приладу «Alkotest 7510» є недійсний, а тому ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП в зв`язку з недоведеністю його вини у порушенні п. 2.9а ПДР України.

Також з наявного в матеріалах справи відеозапису портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції, під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, його поведінка відповідала обстановці.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати обставини вчиненого адміністративного правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, дослідивши матеріали справи, суд не знайшов підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, факт керування автомобілем може бути доведений: показами свідків правопорушення, які підтвердять, що саме ця особа керувала транспортним засобом, фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду, відсутність передбачених законом доказів скоєння правопорушення може призвести до випадків безпідставного притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства").

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була допущена неповнота і однобічність при з`ясуванні всіх обставин справи, та відповідно, не дана належна оцінка, а дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Виходячи із вищезазначеного, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим вважає за можливе застосувати ст. 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 3, 8, 9, 57 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 130, 247, 251, 252, 266, 284, 294 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Портна