Провадження № 3/727/3733/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Гавалешко П.С., розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Чернівецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2023 року ОСОБА_2 , о 02 год. 49 хв., керувала транспортним засобом марки «Nissan Rogue», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Чернівці по вул. Південно-Кільцевій, буд.2 в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями порушила п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою прилада Alcotest Drager ST 6820.

Вказані порушення діючого законодавства підпадають під дію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з?явилася, адвокатом Пилип`юк О.М. який діє в інтересах ОСОБА_2 , надано до суду клопотання про закриття провадження у справі в якому зазначив, що при складані відносно ОСОБА_3 працівниками поліції протоколу про притягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції було допущено ряд порушень, у зв`язку з наведеним просив суд закрити провадження у справі.

Враховуючи доводи, викладенні адвокатом Пилип`юком О.М., дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається суть адміністративного правопорушення.

Згідно п.3 та п.4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованого в МЮ України 11.11.2015 року за №1413/27858: ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Жодної з цих ознак встановлено не було та в протоколі не наведено, як підставі здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння, і тому протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП.

Диспозиція норми ч. 1 ст.130 КУпАП виділяє два окремих, незалежних один від одного види адміністративних правопорушень. Перший, це керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а другий, це відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому обидві форми правопорушення передбачають обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності факт керування правопорушником транспортним засобом.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Окремо слід звернути увагу, що на відео з бодікамер №476059, №476051, не зафіксовано роз`яснення прав, передбачених ст. 55, 56, 59, 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, відповідно до вимог абз. 2 ст. 279 КУпАП саме до початку складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з відеозапису після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу ОСОБА_2 не погодилась з результататми такого огляд та не відмовлялася проїхати до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Працівники поліції не направляли її в медичний заклад у відповідності до положень Інструкції та Порядку.

Отже, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Із зазначеного випливає, що при незгоді Свободи Ю В із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції повинні були направити її в медичний заклад у відповідності до положень Інструкції та Порядку, а тому при огляді на стан алкогольного сп`яніння має місце порушення вимог вищенаведеного Порядку.

Оскільки працівником поліції було не роз`яснено прав та обов`язків особі, порушено процедуру проведення огляду.

Так, відповідно до абз. 2 ст. 279 КУпАП, головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте посадова особа органів поліції не відсторонювала ОСОБА_2 від керування транспортного засобу, акту чи будь яких доказів про відсторонення водія від управління т/з до матеріалів справи не надано.

Рішення Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, яке є обов`язковим для виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних данних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

У Постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі 463/1352/16-а, зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості особи.

Таким чином, здійснений працівниками поліції порядок огляду відносно ОСОБА_2 не є законним, оскільки не відповідає ст. 266 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення складено з процесуальними порушеннями, у зв`язку з чим підстав для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вбачається, що свідчить про відсутність в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Таким чином, захисну версію ОСОБА_2 поданими документованими доказами спростувати в суді не вдалося.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Гарантія того, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, становить зміст принципу презумпції невинуватості.

Тягар доведення факту вчинення обвинуваченим (підсудним) злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист, чітко та недвозначно висловлено у низці рішень Європейського Суду з прав людини, зокрема, у § 39 Рішення Страсбурзького суду "Капо проти Бельгії" від 13 січня 2005 року.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Суд не має права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на орган поліції. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Отже, судом встановлено, що інспектором не були виконані вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі Затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1359. Таким чином, здійснений працівниками поліції порядок огляду відносно ОСОБА_2 , не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, оскільки вказані в протоколі події, не відповідають фактичним обставинам справи, мають невідповідності та неточності та не підтверджуються наданими доказами, у тому числі й долученими до матеріалів справи відеозаписами, а тому справу необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 130, 221, 251, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П.С. Гавалешко