Справа № 164/1751/22 Провадження №33/802/308/23 Головуючий у 1 інстанції:Ониско Р.В.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Мосюка В.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 30 березня 2023 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 02 грудня 2022 року близько 10 год 58 хв на автодорозі зі сполученням Лісове-Вовчецьк Камінь-Каширського району Волинської області він керував автомобілем „RENAULT KANGOO, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та після зупинки транспортного засобу співробітниками поліції вживав алкогольні напої до проведення огляду для визначення стану алкогольного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5, 2.10«є» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності і невмотивованості. Вказує, що він був зупинений поліцейськими у зв`язку із рухом без ввімкнення ближнього світла фар поза населеним пунктом. До нього підійшли поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , із якими у нього раніше виникали конфлікти через вчинення останніми неправомірних дій. Із метою уникнення подальших конфліктних ситуацій він поїхав та прибув до магазину, де його знайомі односельчани розпивали спиртні напої. Він припаркував автомобіль та приєднався до знайомих, з якими вживав алкоголь. Після чого прибули працівники поліції ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та почали вимагати від нього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Стверджує, що у поліцейських не було доказів того, що саме він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, коли о 10 год 58 хв його зупинили працівники поліції. З огляду на наведене, просить рішення місцевого суду щодо нього скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Мосюка В.С., які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили скасувати рішення судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Приписами ч.7 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до норм ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2022 року серії ААБ № 070335, 02 грудня 2022 року близько 10 год 58 хв на автодорозі зі сполученням Лісове-Вовчецьк Камінь-Каширського району Волинської області ОСОБА_1 керував автомобілем „RENAULT KANGOO, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та після зупинки транспортного засобу співробітниками поліції вживав алкогольні напої до проведення огляду для визначення стану алкогольного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Незважаючи на те, що у графі протоколу про адміністративне правопорушення «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказано: «від будь-яких пояснень відмовився», зауваження до протоколу відсутні (а.с.1).

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказує, що у поліцейських не було доказів того, що саме він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, коли о 10 год 58 хв його зупинили працівники поліції.

Однак з відеофіксації з нагрудних камер працівників поліції чітко вбачається, що після зупинки транспортного засобу поліцейськими саме ОСОБА_1 керував автомобілем „RENAULT KANGOO, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (справа № 164/1751/22, а.с.11, час відео: 00:00:09).

В подальшому, коли поліцейський звернувся до ОСОБА_1 із вимогою пред`явити документи, водій ОСОБА_1 словами «Вибачте, але…» на автомобілі покинув місце зупинки, незважаючи на спроби поліцейських його зупинити (справа № 164/1751/22, а.с.11, час відео: 00:00:20).

Крім того, допитаний місцевим судом поліцейський ОСОБА_2 показав, що під час чергування ним було зупинено автомобіль, як виявилось пізніше під керуванням ОСОБА_1 .. Він зупинився, і відкривши двері, повідомив, що документів у нього не має, після чого різко поїхав з місця зупинки. Після переслідування ОСОБА_1 було виявлено в магазині села Лісове, де ОСОБА_1 в грубій формі заявив, що щойно вживав алкоголь, а тому не бажає проходити огляд на стан сп`яніння. До ОСОБА_1 було застосовано адміністративне затримання та засновано відносно нього кайданки. Протокол щодо ОСОБА_1 складався на місці його затримання, тому в такій обстановці він не зазначив у протоколі пункти ПДР, які порушив водій ОСОБА_1 .. Після повернення матеріалів даної справи на доопрацювання, ним було дописано у протокол пункти 2.5 та 2.10.«є».

Тому доводи апелянта про відсутність доказів на підтвердження факту керування ним автомобілем „RENAULT KANGOO, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , апеляційний суд вважає голослівними.

У медичному закладі на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (справа № 164/1751/22, а.с.11, час відео: 00:07:54).

Підтвердженням цього також є висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 188 від 02.12.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд (а.с.2).

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, стверджує, що з поліцейськими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у нього раніше виникали конфлікти через вчинення останніми неправомірних дій, у зв`язку із чим він поїхав з місця зупинки та прибув до магазину.

Однак, з відеозапису, який знаходиться у матеріалах справи, убачається, що ОСОБА_1 поїхав з місця зупинки відразу після того, як поліцейський сказав йому пред`явити документи, при цьому нічого не пояснюючи поліцейським, які підійшли до його автомобіля (а.с.11).

Також матеріали даної справи не містять жодних заяв чи скарг ОСОБА_1 на дії працівників правоохоронних органів.

Що стосується доводів апелянта про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі у зв`язку із тим, що протокол щодо ОСОБА_1 складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП, то вони не заслуговують на увагу з таких підстав.

Такі доводи сторони захисту вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Місцевий суд обґрунтовано визнав їх невмотивованими із наведенням достатніх мотивів прийняття такого рішення.

Так, апелянт зазначає, що поліцейський після направлення матеріалів даної справи на доопрацювання, вніс додаткові записи у протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме зазначив пункти ПДР, які порушив ОСОБА_1 ..

Однак, вимогами ч.1 ст.256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як убачається із протоколу серії ААБ №070335 від 02.12.2022, в ньому вказано дату і місце його складання, відомості про ОСОБА_1 , як про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час та суть адміністративного правопорушення і нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також зазначено, що до нього додаються всі зібрані матеріали (а.с.1).

Так, згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 02 грудня 2022 року близько 10 год 58 хв на автодорозі зі сполученням Лісове-Вовчецьк Камінь-Каширського району Волинської області керував автомобілем „RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_1 , та після зупинки транспортного засобу співробітниками поліції вживав алкогольні напої до проведення огляду для визначення стану алкогольного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Отже, протокол щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ч.1 ст.256 КУпАП, а тому не може бути визнаний недопустимим доказом.

Слід відмітити, що суть адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі щодо ОСОБА_1 відповідає диспозиції ч.4 ст.130 КУпАП, яка і ставиться йому у провину (а.с.1).

Що стосується посилань сторони захисту на порушення поліцейським п.7 розд.ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», то місцевий суд зазначив, що оскільки ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення, тобто він не був підписаний особою, стосовно якої його складено, а наведені положення Інструкції не допускають внесення додаткових записів до протоколу про адміністративне правопорушення після того, як він підписаний особою, стосовно якої його складено.

Тому місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про можливість розгляду протоколу щодо ОСОБА_1 в суді.

Таким чином, заперечення сторони захисту щодо достатності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до уваги апеляційним судом не приймаються, так як повністю спростовуються вищенаведеними доказами у даній справі.

Також з матеріалів даної справи убачається, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено за ч.4 ст.130 КУпАП (а.с.1), і до адміністративної відповідальності постановою судді правопорушник притягнутий також за ч.4 ст.130 КУпАП (а.с.36-37).

Враховуючи наявну в даній справі сукупність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, обставини вчинення правопорушення, які зафіксовані на відеозапис (а.с.11), показання поліцейського в суді першої інстанції, які об`єктивно підтверджуються і відеозаписом, апеляційний суд вважає, що в даній конкретній справі внесення поліцейським в протокол стосовно ОСОБА_1 додаткових записів у виді пунктів ПДР жодним чином не погіршило правового становища ОСОБА_1 , не вплинуло на правильність висновків місцевого суду, які викладені в оскаржуваній постанові, і дана обставина не може бути єдиною і безумовною підставою для скасування постанови щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у даній справі.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, правильними.

Апеляційний суд вважає, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції, відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.4 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 30 березня 2023 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов