Справа № 279/7165/23 провадження №3/279/3804/23 П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківська Л.А., з секретарем Бобровою В.С., за участі ОСОБА_1 , захисника Бугайова Д.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 04.09.2019, РНОКПП НОМЕР_2 , за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ОСОБА_2 , 26.10.2023 о 18.57 год. в м.Коростені по вул.Грушевського керувавав автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та медичній установі відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
ОСОБА_2 факт вчинення правопорушення не визнав, показав, що не вживав алкогольні напої.
У судовому засіданні адвокат Бугайов Д.М., заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки працівниками поліції при складанні протоколу про адмінстративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП, за яких цей протокол не можна визнати належним та допустимим доказом, оскільки протокол складався за відсутності ОСОБА_1 , не на місці зупинки транспортного засобу, не склавши жодного процесуального документу працівники поліції поїхали з місця зупинки транспортного засобу та відпустили ОСОБА_1 , чим порушено його права, у порушенні даної норми на долученому відео не зафіксовано обставин складання протоколу. Крім того, як видно з матеріалів справи місцем складання протоколу є вул.Грушевського, 24 в той час як зупинка відбулася в дворі будинку по вул.Грушевського, 28 м.Коростеня, зазначене свідчить про те, що на місці зупинки транспортного засобу не складався. Також не можна вважатися допустимим доказом і направлення до ЦМЛ та акту огляду, оскільки вони не виписувалось в присутності ОСОБА_1 . Зазначив, що оформлення адміністративних матеріалів проведено двома поліцейськими, що є порушенням Інструкції від 09.11.2015 №1452/735. Процедура виявлення ознак сп`яніння, проведенння огляду, складання направлення акту має здійснюватися одним поліцейським, а не двома як у даному випадку.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У п.1.9 ПДР України зазначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до змісту статті 130 КУпАП вбачається, що приписами статті забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Із дослідженої у судовому засіданні відео фіксації події правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, тому працівниками поліції було зупинено транспортний засіб, при спілкування з поліцейськими було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Поліцейськими було запропоновано пройти освідування на місці зупинки транспорного засобу та в медичному закладі на, що ОСОБА_3 відмовився в категоричній формі, та вказав, що він не вживав алкогольних напої.
При цьому, ознаки перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, є очевидними.
Жодних заперечень чи відповідних зауважень з боку ОСОБА_1 при складанні протоколу не зафіксовано.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, маючи відповідні ознаки.
Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Статтями 9 та 10 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначено ст.266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N1103 в редакції від 28.10.2015 року - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Із змісту п.3 зазначеного Порядку вбачається, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), тобто наявні дві альтернативні можливості проходження огляду на встановлення факту алкогольного сп`яніння, а саме: на місці зупинки працівником поліції, або у закладі охорони здоров`я.
Як вбачається із матеріалів справи, а саме: з протоколу про адміністративне правопорушення, актом огляду та направленням на огляд до ЦМЛ ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та дана відмова неодноразово була зафіксована під час відео фіксації події правопорушення. Крім того, бути присутнім під час складання будь яких матеріалів, пояснень, протоколів, направлень тощо ОСОБА_1 категорично відмовився, зазначаючи: "... що він кидає машину та йде додому".
Згідно ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Факт вчинення адміністративного правопорушення встановлений у судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №078160 від 26.10.2023, з якого вбачається, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності від пояснень відмовився, направленням від 26.10.2023 року на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом поліцейського СРПП Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, де зазначено, що від освідування ОСОБА_1 відмовився, їхати до Коростенської ЦМЛ для освідування теж відмовився, копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2, 125 КУпАП.
Аналізуючи досліджені в ході судового розгляду докази з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, доходжу висновку, що вони є належними, достатніми та у своєму взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки під час огляду відеозапису ОСОБА_1 відмовлявся від проходження освідування та заперечував те, що вживав алкогольні напої, однак в подальшому на відео вбачається, що з порушенням погодився, зазначив, що вживав алкогольні напої, одночасно намагався владнати це питання з поліцейськими.
Доводи захисника щодо порушення процедури складання матеріалів, порядку пропозиції проходження освідування є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують очевидні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 та його відмову від проходження від освідування у встановленому законом порядку.
Крім того з аналізу матеріалів справи слідує, що при складанні протоколу порушень положень вищезазначеної Інструкції та вимог ст.266 КУпАП допущено не було, в зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні клопотання захисника Бугайова Д.М. про закриття провадження в даній адміністративній справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Суд вважає, що відмова від проходження освідування розцінюється, що ОСОБА_1 усвідомлював свої протиправні дії, тому враховуючи зазначене у сукупності, суд вважає, заявлені адвокатом підстави закриття провадження формальними та намаганням уникнути адміністративної відповідальності.
Судом враховано, що в діях ОСОБА_1 вбачається грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами. Хоча дії ОСОБА_1 і не призвели до настання суспільно небезпечних наслідків, проте, будучи водієм особа несе певні обов`язки, за порушення яких настає відповідальність.
Отже, з урахуванням наведеного порушення, які виключали б притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУПАП при розгляді справи не встановлено.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
В свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.
Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Призначаючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. ОСОБА_2 вчинив правопорушення, яке є умисним і має значну суспільну небезпеку. Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні.
За викладених обставин, а також враховуючи особу ОСОБА_2 суд вважає, що для його виправлення, а також з метою загальної та спеціальної превенції у даному випадку необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, згідно санкції ст.130 ч.1 КУпАП.
У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст.130 ч.1, 283, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Стягнути з ОСОБА_1 536,80 грн. судового збору.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, перебіг яких зупиняється в разі оскарження постанови до розгляду скарги (подання прокурора).

Постанова підлягає примусовому виконанню в разі несплати правопорушником штрафу протягом 15-и днів з дня отримання постанови, а в разі її оскарження (внесення подання) - протягом 15-и днів з дня отримання повідомлення про залишення скарги (подання) без задоволення.

Суддя Недашківська Л.А.

Копія згідно з оригіналом