Провадження № 3/750/4610/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді - Лямзіної Н.Ю., із секретарем судового засідання Довгаль А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військового, сержанта, старшого оператора ВЧ НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

22.10.2023 о 03 год. 03 хв. в м. Чернігові по пр. Миру, 167, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці за допомогою приладу «Драгер» 6820. Результат склав 1,44 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9 «а» ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено.

Враховуючи завдання провадження в справі про адміністративне правопорушення, правові висновки ЄСПЛ щодо пріоритету публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе та необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи може призвести до уникнення винуватою особою відповідальності.

Попри те, що особа не з`явилася у судове засідання, її право на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було.

Захисник Матрос І.М. просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.4 с.1 ст. 247 КУпАП. Вказав, що старший оператор ВЧ НОМЕР_1 сержант ОСОБА_1 являється військовослужбовцем, у момент зупинки його працівниками поліції у останнього була службова необхідність керувати транспортним засобом, оскільки останній мав терміново прибути до військової частини з виконання своїх військових обов`язків по захисту держави від збройної агресії російської федерації, однак на підтвердження свої доводів письмових доказів суду не надав.

Факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 підтверджуються протоколом про адміністративні правопорушення від 22.10.2023 серії ААД №520963, чеком з приладу «Драгер» ARНЕ 0221, згідно якого аналіз 1,44 проміле актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, диском з відеозаписом наданим до протоколу та іншими матеріалами.

Відповідно до п.п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, аналізуючи в своїй сукупності та взаємозв`язку положення п.п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, а також всі докази у справі, суд доходить висновку, що водій ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, вчинення адміністративного правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що необхідно для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 401, 130 ч. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Н.Ю. Лямзіна