КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м. Київ

Справа № 756/3172/23

Апеляційне провадження № 33/824/2486/2023

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 439624 від 16 лютого 2023 року: 16 лютого 2023 року о 22 год. 44 хв. в м. Київ, перехрестя пр-кт Мінський та велика кільцева дорога водій ОСОБА_2 керуючи т.з. Subaru Foresterд.н.з. НОМЕР_2 повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора не надав дорогу т.з. VolkswagenCC д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався у зустрічному напрямку прямо, в наслідок чого здійснив зіткнення. При ДТП тз отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з таким судовим рішенням, інший учасник ДТП ОСОБА_1 17 квітня 2023 року, згідно поштової відмітки, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року та винести нову постанову, якою водія ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не повно, не об`єктивно розглянув дану справу.

Зазначає, що водій ОСОБА_1 є потерпілим у вказаній справі, а тому суд протиправно відмовив захиснику Марченка Я. М. у задоволені клопотання про призначення експертизи, з підстав, що протокол складений відносно ОСОБА_2 , а тому водій ОСОБА_1 не має права заявляти клопотання.

Вказує, що суд мав встановити причино наслідковий зв`язок між діями водіїв та наслідками, що настали, а також ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Експертна компанія «ІНДЕКС» та отримав Висновок експерта № 0571 від 17.04.2023 року. Згідно даного висновку, саме в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п. 16.6 ПДР України, і саме дії вказаного водія знаходяться в причино наслідковому зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

У судовому засіданні 05 червня 2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Гук А. Ю. доводи апеляційної скарги підтримала, просила скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року з підстав викладених в апеляційній скарзі.

ОСОБА_1 у судове засідання 06 червня 2023 року не з`явився.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Капля А. С. у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити постанову Оболонського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року без змін. Вказувала, що водія ОСОБА_1 постановою Оболонського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року визнано винним у вчинені даного ДТП, у зв`язку з тим, що водій ОСОБА_1 рухався на забороняючий сигнал світлофора.

У судове засідання 06 червня 2023 року ОСОБА_2 не з`явився.

Враховуючи положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст.7 КУпАПУкраїни ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним право-порушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що дослідивши циклограму одночасно з відеозаписом ДТП, з якої встановлено, що водій «SubaruForester», повільно виїхав на перехрестя виконуючи маневр повороту ліворуч 22:44:17, з відповідного крайнього лівого положення на проїзній частині. В 22:44:16 -22:44:18 видно три фази мерехтливого зеленого сигналу світлофора пішоходам, позначеному на циклограмі (6), що відповідає фазі світлофору (3) по напрямку руху водія автомобіля «Volkswagen». Як видно з відеозапису о 22:44:19, коли на світлофорі для пішоходів загорівся червоний сигнал, й відповідно циклограми для напрямку водіїв горів жовтий сигнал світлофору фаза 3 сек(а.с.19). Тоді як, стоп лінію водій «Volkswagen» перетнув о 22:44:20, а зіткнення відбулось о 22:44:21.

З огляду на те, що водій транспортного засобу «Subaru Forester», ОСОБА_2 завершував маневр перетину вказаного перехрестя, що повністю відповідає дослідженому відеозапису, на якому зафіксовано момент пригоди, суд не вбачавуйого діях порушення п.16.6 ПДР України.

Враховуючи встановлені умови дорожньої обстановки, в якій відбулася ДТП, характер та механізм пошкодження транспортних засобів, характер дій обох учасників пригоди, суд дійшовдо висновку, що в діях водія ОСОБА_2 зібраними матеріалами не доведено порушення п. 16.6 ПДР України, які б знаходилися в причинно - наслідковому зв`язку з ДТП.

Доводи захисника Марченка Я. М., що жовтий сигнал світлофора дозволяв водію закінчити маневр, проїзду перехрестя, суд вважає неприйнятними, що суперечить п.п. ґ п. 8.7.3 ПДР.

Окрім того, суд звертав увагу, що під`їжджаючи до перехрестя, водій автомобіля «Volkswagen» рухався у другій полосі, проте як видно з відеозапису при виїзді на перехрестя з метою уникнення ДТП, змінив траєкторії руху, що призвело до зіткнення.

Вина водія ОСОБА_2 , за інкримінованим йому порушенням п. 16.6 ПДР України повністю спростовується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом ДТП та часовою діаграмою роботи світлофорних об`єктів.

Враховуючи механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій учасників пригоди, суд дійшов до висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_2 порушень п. 16.6 ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку з наслідками ДТП, що настали.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1.1 Розділу 1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3. ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 16.6 Правил дорожнього руху України повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 439624 від 16 лютого 2023 року: 16 лютого 2023 року о 22 год. 44 хв. в м. Київ, перехрестя пр-кт Мінський та велика кільцева дорога водій ОСОБА_2 керуючи т.з. SubaruForester д.н.з. НОМЕР_2 повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора не надав дорогу т.з. VolkswagenCCд.н.з. НОМЕР_3 , що рухалось у зустрічному напрямку прямо, в наслідок чого здійснив зіткнення.

Відповідно до пояснень наданих після вчинення ДТП водієм ОСОБА_2 , він керуючи автомобілем Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві по Мінському шосе їхав повертав на перехресті переконавшись, що зустрічний автомобіль на безпечній дистанції, не помітив швидкості руху зустрічного автомобіля, потрапив у ДТП з зустрічним автомобілем. Під час ДТП світлофори працювали.

Згідно пояснень водія ОСОБА_1 , він керуючи автомобілем Фольцваген СС д.н.з. НОМЕР_3 в м. Києві на перехресті Мінський проспект і вулиця Кільцева рухався в напрямку площі Шевченка на зелене світло світлофору. Проїжджаючи перехрестя з другорядної дороги виїхав автомобіль Субару чим скоїв аварійну ситуацію. Для уникнення більш тяжких наслідків, оскільки автомобіль Субару виїхав за кілька метрів від нього, ОСОБА_1 застосував екстрене гальмування і уходив від зіткнення в право. Але зіткнення уникнути йому не вдалось, оскільки відсутні для маневру і часу йому було не достатньо.

З відеозапису події ДТП вбачається, що водій транспортного засобу «SubaruForester» ОСОБА_2 , виїхав на перехрестя для здійснення маневру - поворот ліворуч - в той час як у зустрічному напрямку вже рухався автомобіль «Volkswagen СС» під керуванням ОСОБА_1 .

Як відеозаписом так і поясненнями ОСОБА_2 підтверджено, що автомобіль «VolkswagenСС» перебував в зоні видимості водія ОСОБА_2 , інших транспортних засобів, що закривали видимість водію ОСОБА_2 на перехресті не було.

З наданих пояснень вбачається, що водій ОСОБА_2 не знаючи який сигнал світлофора світився для водія автомобіля, який рухався у зустрічному напрямку, бачачи цей автомобіль та його наближення, не розрахував швидкість останнього та продовжив здійснювати поворот ліворуч не зупинивши свій транспортний засіб для того щоб виконати вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху та пропустити зустрічний транспорт.

Відповідно до наданого апеляційному суду висновку експерта Автономова М.В. від 17 квітня 2023 року, водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення .

Вказаний висновок узгоджується і з наданим суду відео події ДТП і з первинними поясненнями обох водіїв, а тому суд вважає за можливе прийняти його в якості доказу.

Таким чином ОСОБА_2 не впевнився у безпечності маневру повороту, та не надав дорогу транспортному засобу, що рухавсяв зустрічному напрямку прямо, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

В разі належного дотримання водієм ОСОБА_2 вимог п. 16.6. ПДР України, виїхавши на регульоване перехрестя на зелений сигнал світлофора, перед зміною напрямку руху та завершенням маневру повороту наліво, він поза розумним сумнівом мав дати дорогу автомобілю «Volkswagen СС» під керуванням водія ОСОБА_1 ,що мавперевагу врусі,рухаючись взустрічному напрямкупрямо. При цьому автомобіль «Volkswagen СС» без перешкод би проїхав перехрестя, а автомобіль «SubaruForester» під керуванням ОСОБА_2 міг би без перешкодно завершити маневр повороту наліво та ДТП би не відбулося.

Щодо наданої циклограми роботи світлофорів на перехресті за 16.02.2023 року та відеозаписів роботи світлофорів на перехресті де трапилась ДТП в інший день, суд зазначає наступне.

Доказів, що світлофори на момент зйомки відео адвокатом працювали за тим же самим графіком і режимом, що і 16.02.2023 року, матеріали справи не містять. З супровідного листа до циклограми вбачається, що дана циклограма надана станом на 16.02.2023 року за період роботи з 23 год 15 хв до 06 год 30 хв. , а ДТП сталась о 22 годині 44 хв.

Крім того, з відео події ДТП не можливо встановити на який сигнал світлофора проїхав водій ОСОБА_1 .

За таких обставин, за відсутності беззаперечних доказів проїзду перехрестя водієм ОСОБА_2 на заборонений сигнал світлофора, суд приходить до висновку, що доводи адвоката Мережка А.Д. та висновки суду першої інстанції про проїзд перехрестя водієм ОСОБА_2 на заборонений сигнал світлофора, що і стало причиною зіткнення транспортних засобів ґрунтуються лише на недоведених припущеннях.

Суд не приймає в якості доказу надану захисником ОСОБА_2 адвокатом Каплею А. С. копію постанови Оболонського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у ДТП, оскільки, на момент розгляду даної справи в Київському апеляційному суді, постанова законної сили не набрала та оскаржується в суді апеляційної інстанції.

Наданий висновок спеціаліста ОСОБА_4 від 10 травня 2023 року, яким встановлено перевищення швидкості водієм ОСОБА_1 , а також висновок експерта Скорохода Костянтина від 13 травня 2023, суд не приймає, оскільки вважає, що встановлення факту перевищення швидкості в діях водія ОСОБА_1 не виключає вину ОСОБА_2 в порушенні ним п. 16.6. ПДР, яке знаходиться в прямому причинному зв`язку з пошкодженням транспортних засобів.

Доводи про те, що саме через порушення п. 8.10 правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 сталась ДТП, та пошкоджено транспортні засоби суд відхиляє, так як в межах доказів наявних в даній справі таке порушення не встановлено. Наявність вини в діях іншого водія має вирішуватись при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно нього.

З цих же підстав суд не розглядає доводи адвоката, що ДТП сталася через те, що водій ОСОБА_2 рухався зі значним перевищенням швидкості , що на думку адвоката знаходиться в прямому причинному зв`язку з ДТП.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 наявне порушення правил дорожнього руху передбачених п. 16.6., що знаходиться в прямому причинному зв`язку з зіткненням та пошкодженням транспортних засобів, а тому висновок суду про відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП є помилковим.

У зв`язку із цим постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції нової постанови, якою ОСОБА_2 суд визнає винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки адміністративне правопорушення вчинене 16 лютого 2023року, а відтак на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, у зв`язку із чим провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП підлягає закриттю на підстав п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, п.7 ч.1 ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Київський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Желепа О.В.