Справа № 504/3715/23
Номер провадження 3/504/2427/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ПП «Агротакс ІК», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області від 13.03.2005р., посвідчення водія НОМЕР_2 від 03.11.2021р.,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

11.08.2023р. інспектором взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку УПП в Одеській області Жураковським М.О. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №533881, згідно якого 11.08.2023р. о 15:16 год. за адресою: Одеська область Одеський район а/д М-14, 21 км., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Premium» н/з НОМЕР_3 з причепом «Scmitz SCS 24» н/з НОМЕР_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Alcotest Drager 7510», результат продуття 0,90 %о. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом було неодноразово здійснено виклик ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 31.10.2023р., 21.11.2023р., 13.12.2023р., засобами поштового зв`язку (до суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання»), за допомогою повідомлень у додаток «Вайбер», що підтверджено довідками про їх доставку, так і телефонному режимі, що підтверджено довідкою секретаря судових засідань, однак останній жодного разу до суду не з`явився.

Крім того, за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката Гончарук А.В., ухвалою від 31.10.2023р. було доручено Канівському міськрайонному суду Черкаської області провести судове засідання, призначене на 21.11.2023р., в режимі відеоконференції за участю ОСОБА_1 та його представника-адвоката Гончарук А.В., однак останні до Канівського міськрайонного суду Черкаської області у зазначений день та час не прибули.

Надалі, в судове засідання, призначене на 13.12.2023р., ОСОБА_1 та його представник-адвокат Гончарук А.В., будучи належним чином повідомленими не з`явилися, однак адвокат Гончарук А.В. надав клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, в якому просив провести розгляд справи без його участі, тому суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , та його представника.

Клопотання про закриття провадження обґрунтовано тим, що поведінка ОСОБА_1 у доданих відеоматеріалах є повністю адекватною, ознаки алкогольного сп`яніння відсутні, а висновок працівника поліції це виключно некоректна робота пристрою «Драгер 7510» та упередженість зі сторони працівника поліції. Після складання протоколу ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом. Транспортний засіб, в якому знаходився ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції в установленому законом порядку, у зв`язку із чим у працівників поліції не було підстав для проведення огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно пп.1-5,7 Розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно п.п. 6, 7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №533881від 11.08.2023р.,

-роздруківкою проходження ОСОБА_1 алктесту «Драгер» від 11.08.2023р., результат продуття 0, 90 %о;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат продуття ОСОБА_1 алктесту «Драгер» склав 0, 90 %о;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.08.2023р., з відміткою про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду

-відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, яким підтверджено факти, викладені, в протоколі про адміністративні правопорушення;

Будь-яких доказів на спростування своєї винуватості ОСОБА_1 не надав.

Твердження адвоката Гончарук А.В. про те, що транспортний засіб, в якому знаходився ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції в установленому законом порядку є недоречними, оскільки з дослідженого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував великогабаритним транспортним засобом, рухаючись через блокпост під час дії воєнного стану. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не оспорюється.

Крім того, суд надає критичну оцінку доводам адвоката Гончарук А.В. про те, що поведінка ОСОБА_1 у доданих відеоматеріалах є повністю адекватною, ознаки алкогольного сп`яніння відсутні, оскільки вказані твердження обумовлені суб`єктивним сприйняттям адвокатом відеозапису, в той час коли, згідно Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Посилання адвоката Гончарук А.В. на некоректну роботу пристрою «Драгер 7510» та недійсність огляду, суд не приймає до уваги, оскільки у разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, ОСОБА_1 мав можливість пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, про що йому було роз`яснено співробітниками поліції. Однак з дослідженого відеозапису та направлення, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився прослідувати до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення огляду, про що чітко заявив.

Крім того, ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів справи не висловлював вимогу про надання співробітниками поліції сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Також, клопотання про витребування вказаних документів на прилад «Драгер» не було заявлене представником ОСОБА_1 -адвокатом Гончарук А.В. під час судового провадження, тому твердження про те, що прилад був несправним не знайшли свого підтвердження.

Суд не має можливості надати оцінку твердженням адвоката Гончарук А.В. про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки у протоколі мається відповідна відмітка про відсторонення, однак відеозапис такої інформації не містить, разом із тим вказана обставина жодним чином не впливає на ступінь доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Результат проходження ОСОБА_1 алкотесту «Драгер» результат склав 0,90 %о, що підтверджує перебування його у стані алкогольного сп`яніння.

Решта доводів та заперечень висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно п.1.10 «Правил дорожнього руху» України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_5 від 03.11.2021р., що підтверджено довідкою інформаційного порталу НПУ від 17.08.2023р., тому суддя вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,27, 30, 33-35, 40-1, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан