Справа №155/587/23
Провадження №3/155/286/23
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року місто Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Богоноса І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого автослюсарем,

за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопопорушення серії ААД №059764 від 04 травня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 04 травня 2023 року о 19 годині 17 хвилини в місті Горохів по вулиці Студентській, передав керування транспортним засобом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в місті Горохів, по вулиці Студентсьуій, керувала автомобілем ВАЗ-21101, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (г) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини не визнав. Пояснив, що після роботи зустрівся з другом та зайшов до нього в гості. Вони вживали алкогольні напої. Після цього він зателефонував сусіду ОСОБА_3 і попросив, щоб останній заїхав і відвіз його додому на що той погодився. Поки чекав, додому прийшла ОСОБА_2 . Остання вийшла з ним на вулицю і запропонувала підвезти до магазину «Мрія». Йому було відомо, що ОСОБА_2 має посвідчення водія, тому погодився. Про те, що остання перебувала в стані алкогольного сп`яніння йому не було відомо, оскільки алкогольні напої вона з ними не вживала.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що в той вечір повернулась від знайомої, де вживала алкоголь, та зустріла ОСОБА_1 коли той виходив з квартири. Вийшли з ним на вулицю, щоб купити сигарети. Останній повідомив, що за ним повинен приїхати друг, так як він вживав алкоголь і не хоче сідати за кермо. Але трубки останній не брав і вона запропонувала відвезти його до магазину «Мрія» на його автомобілі. Проте, не справившись з керуванням, вчинила ДТП. Ствердила, що ОСОБА_1 не знав, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння і вона йому про це не говорила. Переносимість алкоголю у неї хороша, тому за зовнішніми ознаками визначити це було важко.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно з ч. 1-2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, надані протокол про адміністративне правопопорушення серії ААД №059764 від 04 травня 2023 року, складений відносно останнього за те, що він передав керування транспортним засобом ОСОБА_2 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №060512 від 04 травня 2023 року, складений відносно ОСОБА_2 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також письмові пояснення ОСОБА_4 від 04 травня 2023 року відповідно до яких останній бачив, що за кермом автомобіля, який вчинив ДТП була ОСОБА_2 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 5 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за передачу керування транспортним засобам особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КУпАП) настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Таким чином, для настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідна наявність сукупності елементів складу адміністративного правопорушення: перебування особи, якій передано керування транспортним засобом, у стані сп`яніння; усвідомлення особою, яка передає керування транспортним засобам того, що ця особа перебуває у стані сп`яніння; добровільне, з власної волі передання керування транспортним засобом.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського вбачається, що на питання поліцейського, чи знав ОСОБА_1 про те, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, останній відповів, що не знав, ствердивши «Не вживав з нею спиртні напої», «З нами вона не вживала». Окрім цього, на думку судді, стан сп`яніння особи, що притягається до адміністративної відповідальності був такий, що не дозволяв йому в повній мірі оцінити стан сп`яніння ОСОБА_2 , якій передав керування транспортним засобом.

Наведене не дає підстав стверджувати, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння. Про перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не повідомляла, про що остання повідомила в судовому засіданні.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суддя наголошує на тому, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, їх належність, допустимість та достатність для розгляду даної справи, виходячи з презумпції невинуватості, відповідно до якої усі суперечності слід застосовувати на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення, суддя приходить до висновку, що у судовому засіданні не здобуто беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а отже провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

На переконання судді, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних та допустимих доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вважаю, що у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.