Справа № 158/1950/23
Провадження № 3/0158/519/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2023 року м. Ківерці
Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Корецька В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
в с т а н о в и в :
До Ківерцівського районного суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 799005 від 12.06.2023 року вбачається, що 12.06.2023 року, близько 19 год. 10 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , а саме виражалася нецензурною лайкою.
Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.
Оскільки, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки до суду не повідомила, заяв про відкладення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення не подавала, тому вважаю за можливе розглянути матеріали справи у її відсутності, що відповідає положенням ч. 1 ст. 268 КпАП України.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.
Вищевказана норма містить посилання на положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон), який, у свою чергу, визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п. п. 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону, психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Як вбачається із норм ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.
До протоколу про адміністративне правопорушення додані лише протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №799005 від 12.06.2023 року, протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.06.2023 року, письмові пояснення ОСОБА_2 та копію протоколу серії ВАВ №799004 від 12.06.2023 року складеного відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Досліджені у судовому засіданні вищевказані документи, свідчать про те, що підставою складення адміністративних матеріалів відносно останньої фактично стали лише відповідні пояснення ОСОБА_2 , відносно якого також працівниками поліції було складено тотожний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
При цьому, матеріали справи не містять відомостей про перевірку працівниками поліції тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (можливих свідків події, фото, відео фіксації вчинення правопорушення). Натомість доказів вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру матеріали справи не містять.
Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що описані у протоколі дії підпадають під поняття конфлікт - ситуацію, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.
У судовому засіданні також встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують неприязні відносини, наслідком яких є конфлікти, сварки.
Вищевказані обставини справи свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Наведене дає підстави для висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України немає, а тому справа відносно неї підлягає закриттю.
Керуючись статтями 7, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька