ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/7071/23

провадження № 3/0285/5189/23

11 грудня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

з участю секретаря ..........................................Клечковської М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області,

за ч.2 ст.164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українки, громадянки України,

зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

До суду 15.11.2023 надійшов протокол, згідно якого ОСОБА_2 інкримінується займняття забороненим видом господарської діяльності, щодо якого є спеціальна заборона, встановлена Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі за текстом Закон). Так, перебуваючи за місцем свого проживання 04.11.2023 ОСОБА_2 здійснювала продаж самогону за ціною 60 грн за 0,5 л.

В заяві до суду ОСОБА_2 заперечила обставини, викладені у протоколі, зазначила, що не продавала самогон.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ст.247 КУпАП України).

Як на доказ винуватості ОСОБА_2 у скоєнні зазначеного вище правопорушення, суду було надано протокол серії ВАВ №130104; копію рапорту про отримання повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_3 про продаж самогону в її селі громадянами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ; протокол про прийняття заяви про подію та пояснення від ОСОБА_3 ; письмові пояснення ОСОБА_6 (місцевого жителя).

Відповідальність за ст.164-16 КУпАП настає за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України. Вказана стаття є бланкетною правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. В той же час, конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Спеціальна заборона зайняттям видами господарської діяльності, передбачена положеннями Законів України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Насамперед саме слово «діяльність» означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» систематичною вважається діяльність у разі, коли продаж товарів, надання послуг з метою отримання прибутку здійснюється особою безпосередньо, самостійно не менш ніж 3 рази протягом календарного року.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за ст.164-16 КУпАП належало встановити, чи є ОСОБА_2 суб`єктом господарювання у розумінні закону та здійснювала господарську діяльність із порушенням встановленого порядку. Разом із тим, такі докази у справі відсутні.

З письмових пояснень самої ОСОБА_2 вбачається, що вона ніколи не займалася торгівлею будь-яких алкогольних напоїв, самогон зберігає для себе.

Складений працівником поліції протокол ґрунтується на показах ОСОБА_7 , яка вказала, що зі слів співмешканців їй стало відомо, що ОСОБА_2 здійснює продаж самогону в її селі, та показах ОСОБА_8 , який повідомив, що він 20.10.2023, 26.10.2023 та 04.11.2023 купував у ОСОБА_2 самогон. Разом з тим, придбані горілчані напої не були вилучені для ідентифікації, зокрема для експертного дослідження, оскільки алкогольні напої це продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД. Однак, у матеріалах справи відсутні акти вилучення або знищення придбаного самогону, результати дослідження вилученої рідини на вміст алкоголю, а тому висновок про продаж алкогольних напоїв (самогону) ОСОБА_2 є лише припущенням.

Принагідно зазначити, що протокол є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Обставини, зазначені у протоколі, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Відтак, протокол не є доказом вини особи у вчиненні порушення та не може бути, відповідно, достатнім для правомірності винесення суб`єктом владних повноважень протоколу і не звільняє останнього від доведення правомірності його складання.

Доказова база вини ОСОБА_2 в даній справі ґрунтується на одноособових висновках поліцейського, без вжиття усіх розумних і доступних заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події.

Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян; ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП).

Резюмуючи викладене, приходжу до висновку про те, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП адміністративного правопорушення наявними в матеріалах справи доказами не доведена, можливості збирання додаткових доказів у підтвердження факту скоєння правопорушення вичерпані, у зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 9, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.164-16 КУпАП ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення або отримання її копії.

Суддя О. О. Літвин