Провадження № 3/679/339/2023
Справа № 679/559/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року місто Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, наданий Військовою частиною НОМЕР_1 Національної Гвардії України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Новий Роздол Львівської області, громадянина України, стрільця 3 відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 Національної Гвардії України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 ч.2 КУпАП,

встановив:

В період часу приблизно з 10:00 години 14 квітня 2023 року до 10:00 години 15 квітня 2023 року, більш точніший час не встановлено, правопорушник ОСОБА_1 , являючись головним сержантом, перебуваючи у службовому відрядженні, згідно наказу №30 від 26 січня 2023 року, і, обіймаючи, на підставі наказу №62 о/с від 01 липня 2022 року, посаду стрільця 3 відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 НГ України (ВОС 100915П), у зв`язку з чим, являючись військовою службовою особою, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, під час виконання обов`язків військової служби, в межах місця дислокації в/ч НОМЕР_1 , по АДРЕСА_3 , не дотримуючись вимог нормативно-правових актів, регламентуючих порядок несення військової служби, у відповідності до положень: ст. ст. 11, 12, 14, 127, 128, 199, 200 Статуту внутрішньої служби ЗС України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби ЗС України» за №548-XIV від 24 березня 1999 року, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного Статуту ЗС України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний Статут ЗС України» за №551-XIV від 24 березня 1999 року,

порушив порядок проходження військової служби, самовільно (без дозволу командира (старшого начальника), залишивши місце несення служби територію розташування ротної групи в/ч НОМЕР_1 , по АДРЕСА_3 , де військовослужбовець зобов`язаний був перебувати протягом певного періоду часу та виконувати покладені обов`язки, виявивши недбале ставлення військової службової особи до військової служби, в умовах особливого періоду, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» за №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року (зі змінами, внесеними Указом Президента України за №58/2023 від 06 лютого 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України за №2915-ІХ від 07 лютого 2023 року), оскільки, особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (ст.4 ч.8 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

У судове засіданні правопорушник ОСОБА_1 , надавши відповідне клопотання щодо проведення розгляду справи за його відсутності (а.с.15), не з`явився, при цьому, у своїх поясненнях, в тому числі, і наданих безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 ч.2 КУпАП (а.с.3,4-7), свою провину у скоєнні інкримінованого адміністративного проступку, визнав повністю, факту порушення правил та порядку проходження військової служби, являючись головним сержантом, перебуваючи у службовому відрядженні, та, обіймаючи посаду стрільця 3 відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 НГ України, у зв`язку з чим, являючись військовою службовою особою, що виявилось у залишенні місця несення військової служби територію розташування ротної групи в/ч НОМЕР_1 , по АДРЕСА_3 , приблизно з 10:00 години 14 квітня 2023 року до 10:00 години 15 квітня 2023 року, всупереч вимогам нормативно-правових актів, регламентуючих порядок несення військової служби, не заперечував, з приводу чого, відносно нього, у подальшому, і було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-15 ч.2 КУпАП, копію якого він отримав. Свою провину усвідомив, щиро розкаявся.

Крім повного визнання своєї провини правопорушником ОСОБА_1 у наданих власноруч письмових поясненнях безпосередньо у протоколі про вчинення відповідного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 ч.2 КУпАП від 06 травня 2023 року (а.с.3 (протокол серії НГУ №391622), та у скерованій до суду заяві від 06 травня 2023 року (а.с.15), провина останнього у скоєнні інкримінованого адміністративного проступку у судовому засіданні доведена зібраними та дослідженими під час судового розгляду доказами, наявними в матеріалах, спрямованих до суду.

Так, із дослідженого у судовому засіданні Витягу з Наказу командира в/ч НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) за №175 від 04 липня 2022 року (а.с.9) вбачається, що уважати таким, що приступив до виконання обов`язків на посаді з 04 липня 2022 року головного сержанта ОСОБА_1 (Г-051326), який здав справи і обов`язки за посадою командира 1 відділення 2 стрілецького взводу1 стрілецької роти, та призначений наказом начальника Західного територіального управління Національної Гвардії України, №62 о/с від 01 липня 2022 року, на посаду стрільця 3 відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 НГ України (ВОС 100915П).

Відповідно до дослідженого у судовому засіданні Витягу з Наказу командира в/ч НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) за №30 від 26 січня 2023 року (а.с.10) вбачається, що уважати таким, що вибули у службове відрядження стрільця 3 відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти головного сержанта ОСОБА_1 до міста Нетішин, для несення служби, 26 січня 2023 року (посвідчення про відрядження за №111 від 26 січня 2023 року).

Із досліджених у судовому засіданні письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 15 квітня 2023 року (а.с.8) вбачається, що 14 квітня 2023 року, перебуваючи під час несення служби на КПП в/ч НОМЕР_1 , по АДРЕСА_3 , став очевидцем того, як о 10:00 години 14 квітня 2023 року головний сержант в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 залишив межі території частини, відповівши за запитання, що прямує до магазину за цигарками.

Із дослідженого у судовому засіданні Висновку службового розслідування за фактом самовільного залишення території ротної групи в/ч НОМЕР_1 (по АДРЕСА_3 ) 14 квітня 2023 року головним сержантом в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , затвердженого командиром в/ч НОМЕР_1 05 травня 2033 року (а.с.4-7) вбачається, що в діях головного сержанта ОСОБА_1 встановлено наявність недбалого ставлення до військової служби, яке полягає у неналежному виконанні даним військовослужбовцем своїх службових обов`язків, а саме: порядку проходження військової служби, та самовільному (без дозволу командира (старшого начальника) залишенню місця несення служби, де даний військовослужбовець зобов`язаний був перебувати протягом певного періоду часу та виконувати покладені обов`язки, що передбачено ст. ст. 11, 12, 14, 127, 128, 199, 200 Статуту внутрішньої служби ЗС України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби ЗС України» за №548-XIV від 24 березня 1999 року, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного Статуту ЗС України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний Статут ЗС України» за №551-XIV від 24 березня 1999 року.

За таких обставин, суд, дослідивши письмові пояснення правопорушника ОСОБА_1 , надані останнім безпосередньо після вчинення відповідного адміністративного правопорушення, в тому числі, заяву-клопотання правопорушника ОСОБА_1 з власноруч викладеною позицією останнього щодо свого вчинку, а також, дослідивши інші письмові матеріали справи, у достовірності та істинності яких підстав сумніватися у суду не має, та котрі, крім того, з боку безпосередньо правопорушника ОСОБА_1 не оспорювалися, і, відповідно, оцінюючи наявні докази, які, на думку суду, узгоджуються проміж собою та не викликають будь-яких сумнівів у своїй належності та допустимості, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, вважає, що винність правопорушника ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 ч.2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді, і дії останнього вірно і обґрунтовано кваліфіковані за ознаками ст.172-15 ч.2 КУпАП, оскільки, правопорушник ОСОБА_1 , являючись військовою службовою особою, вчинив недбале ставлення до військової служби, в умовах особливого періоду.

При визначенні стягнення, суд, у відповідності до положень ст.33 КУпАП, враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: правопорушник ОСОБА_1 є військовослужбовцем (а.с.9,10), за місцем проходження служби має негативну службову характеристику (а.с.13), має постійне місце мешкання, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався.

В якості обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини, щире розкаяння винного (а.с.3,4-7,15).

Обставин, що, згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевказане, з урахуванням обставин та характеру вчиненого правопорушення, а також, особи, ступеню вини та майнового стану правопорушника ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, має постійне місце мешкання, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, у своїх поясненнях, наданих безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 ч.2 КУпАП, свою провину у скоєнні інкримінованого адміністративного проступку визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, тощо, суд, надаючи оцінку вказаним обставинам у їх сукупності, вважає, що правопорушнику ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст.172-15 ч.2 КУпАП, і, одночасно, беручи до уваги наявність обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, і, разом з тим, враховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого адміністративного правопорушення та відсутність обставин, які обтяжують відповідальність правопорушника, суд вважає за можливе призначити зазначене стягнення у мінімальному розмірі, вказаному у санкції відповідної статті, що, на думку суду, буде достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також, запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підстав для призначення правопорушнику ОСОБА_3 будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ст.172-15 ч.2 КУпАП, суд не вбачає з вищевказаних причин.

На підставі вимог ст.40-1 КУпАП, відповідно до яких судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, суд вважає за необхідне стягнути з правопорушника ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір»), оскільки:

за приписами ст.1, ст.2 Закону України «Про судовий збір», яким визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також, у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених зазначеним Законом, і включається до складу судових витрат,

і кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом (ст.67 Конституції України),

при цьому, ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачає пільги щодо сплати судового збору, тож від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також, під час виконання службових обов`язків (ст.5 ч.1 п.12 Закону України «Про судовий збір»),

водночас, на думку суду, сама по собі наявність статусу військовослужбовця (військовозобов`язаного та резервіста, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори) не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів,

як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-15 ч.2 КУпАП, стосовно правопорушника ОСОБА_1 , підставою для складання протоколу та звернення Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України до суду з останнім стало саме порушення з боку військовослужбовця правил несення військової служби, визначених главою 13-Б КУпАП (військові адміністративні правопорушення),

тобто, за визначених обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для сплати судового збору, так як розгляд зазначеної справи не є пов`язаним з порушенням права військовослужбовця (військовозобов`язаного та резервіста, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори), а тому, на переконання суду, пільга щодо сплати судового збору, передбачена ст.5 ч.1 п.12 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на розгляд справ зазначеної категорії, і судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Речові докази у справі відсутні.

Приймаючи до уваги вищенаведене, керуючись ст.33, ст.40-1, ст.172-15 ч.2, ст.221, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 ч.2 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 ч.2 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: