Справа №293/1858/23
Провадження № 3/293/1333/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

09.11.2023 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 171727 від 29.10.2023 відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Згідно із змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №171727 від 29.10.2023 гр. ОСОБА_1 29.10.2023 о 00:00 год в с. Новосілки по вул. Мельнична 42 керуючи автомобілем ЗАЗ Daewoo, номерний знак НОМЕР_1 , не мав права керування повторно протягом року відносно постанови БАД №566968 віцд 26.08.2023, чим порушив вимоги п.2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене судом на 12.12.2023 не з`явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додатку «Viber» (а.с. 7).

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_1 достеменно знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить його власноручний підпис у протоколі (а.с.2).

Вирішуючи питання про розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд керується ч.1 ст.268 КУпАП, яка вказує на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Така позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно дост.17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Отже, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, з урахуванням вищенаведеного, суд уважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі ОСОБА_1 у зв`язку з чим розглядає справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 згідно вищезазначеного протоколу, суд дійшов такого висновку.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №171727 від 29.10.2023 гр. ОСОБА_1 29.10.2023 о 00:00 год в с. Новосілки по вул. Мельнична 42, керуючи автомобілем ЗАЗ Daewoo, номерний знак НОМЕР_1 , не мав права керування повторно протягом року відносно постанови БАД №566968 віцд 26.08.2023, чим порушив вимоги п.2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

Склад правопорушення частини 5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до диспозиції частин 2, 3, 4 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідальність за:

- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;

- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;

- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Натомість, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додано копію постанови від 29.10.2023 серії БАД про накладення стягнення за правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП та письмові пояснення особи з яких ОСОБА_1 не заперечує, що відносно нього було винесено постанову за ч.2 ст. 126 КУпАП, зазначаючи її серію та номер.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 інкримінується адміністративне правопорушення саме за ч. 5 ст. 126 КУпАП, однак до матеріалів справи не додано доказів вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч. ч. 2-4 ст. 126 КУпАП.

Отже, без належних та допустимих доказів зміст викладених у протоколі обставин вчинення правопорушення не відповідає змісту диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме лише зазначення у протоколі та поясненнях ОСОБА_1 , що останній не мав права керування повторно протягом року відносно постанови БАД №566968 від 26.08.2023, не є належним доказом, оскільки суд позбавлений права ознайомитись із змістом відповідно постанови від 23.08.2023.

Крім того, суд критично відноситься до письмових пояснень ОСОБА_1 з яких слідує повідомлення про дату, серію та номер постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, оскільки бланк таких пояснень заповнений працівником поліції, особа в якої такі пояснення відібрані, проставила лише підпис із зазначенням «з моїх слів записано вірно».

Суд зазначає, що позбавлений можливості самостійно кваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та відшукувати докази.

Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол є єдиним документом, у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідними посадовими особами та має доводитись належними доказами у розумінні ст.251 КУпАП.

Під час розгляду справи суддею у межах порушеного провадження надається правова оцінка діянню на предмет його протиправності.

До матеріалів справи не додано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 того чи іншого адміністративного правопорушення, зокрема, постанови, що набрала законної сили та є такою, що не скасована про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП протягом року, що є визначальним доказом у такій категорії справ.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст.62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні за ч.5 ст. 126 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 34-35, 245, 251, 252, 256, 266, 291, 294, 307,308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО