П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 940713, 18 вересня 2023 року близько 23 год. 30 хв. Мігаль ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого співмешканця, а саме ображала його нецензурними словами та погрожувала фізичною розправою.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення. Пояснила, що ОСОБА_3 не є її співмешканцем. Вони не спілкуються вже більше 4 місяців. Він прийшов до неї додому, вимагав від неї відновити спілкування, шантажував її погрозами покінчити життя самогубством. Вона його стримувала. Виходячи з її будинку, ОСОБА_3 впав зі сходів. Вона особисто викликала карету швидкої допомоги. А медики у свою чергу викликали поліцію. З протоколом не згодна, протокол вона не підписувала, примірник їй не вручався.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суддя прийшов до наступних висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

З протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 інкримунються дії щодо домашнього насильства психологічного характеру відносно свого співмешканця, що виражалося в тому, що вона ображала його нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою.

На підтвердження вищевказаних обставин, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, надано, окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення, тільки рапорт самих працівників поліції, пояснення потерпілого ОСОБА_3 та пояснення ОСОБА_1 , яка свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення повністю заперечує.

Перелік фактичних даних, які є доказами у справі про адміністративне правопорушення, визначений ч. 1 ст. 251 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання судді, зібрані у справі докази, не свідчать поза розумним сумнівом, про наявність достатніх фактичних даних вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Зокрема, працівниками поліції отримано пояснення двох осіб - особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення та потерпілої особи, показання яких є взаємовиключними та суперечать одне одному, що унеможливлює дійти висновку про наявність беззаперечного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

За ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги наведене, суддя прийшов до висновку, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та недоведеність наявності в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі належить закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, враховуючи висновок про закриття провадження у справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 9, 247, 256, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.І. Зарева