ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1013/23 Справа № 177/234/23 Суддя у 1-й інстанції - Лященко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Морозова Є.Є., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 31.01.2023 р. о 09 год. 40 хв., на 104 км траси Н-23 біля с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість ходи, мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову судді першої інстанції. Провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Співробітниками поліції не було зазначено підстав зупинки транспортного засобу згідно ст.35 Закону України « Про Національну поліцію». У поліцейських не було підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння. Вважає письмові пояснення свідків та протокол про адміністративне правопорушенням неналежними та недопустимими доказами. Строк на подачу апеляційної скарги пропущено з поважних причин, оскільки під час ухвалення судом постанови не був присутнім, так як належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді має бути поновлений, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами.

Протоколом серії ААД №422854 від 31.01.2023 року про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 31.01.2023 о 09 год. 40 хв., на 104 км траси Н-23 біля с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість ходи, мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 31.01.2023 р., з яких вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який в їх присутності від проходження відповідного огляду для визначення стану сп`яніння відмовився. Працівниками поліції в їх присутності водію роз`яснено його права та обов`язки, ознайомлено зі змістом протоколу та повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Направленням водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння у КЗ КПНД ДОР від 31.01.2023 р., в якому також зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. Огляд не проведено.

Відеозаписом, на якому зафіксовано, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на блокпосту. У зв`язку з обґрунтованими підозрами пов`язаними з поведінкою, водію було запропоновано пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 Порядку саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вважаю що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами, тому підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.

Протокол підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на безпідставність його зупинки працівниками поліції з огляду на наступне.

Згідно ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій серед іншого зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Аналогічні вимоги містяться у п.2.4 Правил дорожнього руху, який покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського зупинитися та пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для зупинки поліцейським транспортного засобу може бути не тільки безпосереднє порушення водієм ПДР, а й наявність у поліцейського достатніх підстав вважати, що водій вчинив або має намір вчинити правопорушення.

Доводи апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Суд не приймає до уваги доводи апелянта стосовно того, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути належними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки вони частково надруковані на заздалегідь підготовленому бланкові, а частково заповненні від руки.

Зазначені пояснення в повній мірі відповідають обставинам справи, що зафіксовані на долученому до матеріалів справи відеозаписі. Крім того, вказані пояснення містять запис про те, що вони прочитані свідками, містять вірні відомості, а також містять їх підпис.

Апеляційний суд не може погодитись з твердженням ОСОБА_1 , що він не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 15 лютого 2023 року о 10 год. 00 хв. у Криворізькому районному суду Дніпропетровської області.

Крім того, з відеозапису вбачається, що інспектор поліції повідомляв ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи.

Тому, у суду першої інстанції були всі законні та обґрунтовані підстави розглянути справу за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, апеляційним судом було у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та право на захист шляхом надання можливості взяти участь у судовому засіданні і надати пояснення.

Апеляційний суд звертає увагу, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

При цьому, з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Наведена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними у постанові від 30 січня 2020 року (справа №482/9/17).

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На підставі вище зазначеного, апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є безпідставними.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя