Справа № 214/4041/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 червня 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції №4 Криворізького районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській областіпро притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли матеріали адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №721730 від 01.06.2023 року слідує, що 09.05.2023 року близько 14:57 год. за адресою: гр. ОСОБА_1 за місцем проживання в кв. АДРЕСА_2 , будучи підданим 24.04.2023 року за постановою №214/2596/23, 3/214/1370/23 Саксаганського районного суду адміністративного стягнення за вчинення домашнього насильства психологічного характеру, умисно вчинив ті самі дії, тобто домашнє насильство психологічного характеру відносно бабусі, гр. ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим порушив ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству від 07.12.2017 року № 2229-VIII, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину визнав, погодився з обставинами, зазначеними в протоколі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно із ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фото-зйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Водночас, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, вислухавши пояснення особи, як притягається до адміністративної відповідальності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №721730 від 01.06.2023 року (а.с.1); рапортом оператора 102 Бобришев (а.с. 2); заявою ОСОБА_2 (а.с. 3); письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 4); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 5); копією постанови Саксаганського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 24.04.2023 року (а.с. 6).

З урахуванням викладеного, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності здійсненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, той факт, що вчинене адміністративне правопорушення мало місце та знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що забезпечить виховання особи, що вчинила правопорушення, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 536, 80 грн.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Керуючись ст.ст.33-35, ч. 2 ст. 173-2, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Н.В. Чернова