Справа № 357/9850/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2023 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого різноробочим ТОВ «Хутровик» м. Узин, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

29 липня 2023 року о 23 годині 25 хвилин, ОСОБА_1 , на автодорозі Н-02, 420 км., керував транспортним засобом «БОГДАН 211010», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використання алкотестера «Драгер 6810», прилад 3606 та в КЗХБМР Білоцерківська міська лікарня № 4 водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 29.07.2023 року він їхав додому з роботи, по дорозі в автомобілі закипіла вода і він зупинився. В цей час до нього під`їхали працівники поліції, він запитав чому вони до нього під`їхали, нащо працівники поліції повідомили, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Він повідомив, що спиртні напої не вживав. Між ним та працівниками поліції почалася сварка. Зазначив, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, нащо він відмовився. З працівниками поліції хотів домовитися, щоб не забирали автомобіль. Працівники поліції не попереджали його про кримінальну відповідальність, він не говорив працівникам поліції, що вживав пиво. Неправомірні, на його думку, дії працівників поліції не оскаржував.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Семенюта Р.А. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено причину зупинки транспортного засобу, як і не долучено жодного доказу на підтвердження порушення ПДР України. Відеозаписом, долученим до матеріалів справи, не було зафіксовано моменту виявлення правопорушення та моменту зупинення транспортного засобу, вказаним відеозаписом зафіксовано перебування ОСОБА_1 в автомобілі, який не рухається, та який веде розмову з працівниками поліції, але факту керування встановлено не було. Крім того, в матеріалах справи містяться суперечності у часі та відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи. Так, з долученого до матеріалів справи відео вбачається, що відео фіксація розпочинається о 23 год. 12 хв. (де автомобіль стоїть), та закінчується в 00 год. 38 хв., а в протоколі зазначено, що «о 23 год. 25 хв. на а/д Н-02 420 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем», - тобто наявне відео виключає факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом об 23 год. 25 хв. На момент складення протоколу у ОСОБА_1 були відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, також такі ознаки поліцейським не встановлювались, а були надумані, що підтверджується суперечностями перелічених ознак сп`яніння у протоколі про адміністративне правопорушення та в направленні на огляд. В матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння. Прав, які має особа та які передбачені КУпАП, ОСОБА_1 ніхто не розяснював. Долучений до матеріалів справи відеозапис, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки відеозйомка велась не безперервно. Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери вбачається, що відео не безперервне та переривається, має значні проміжки часу (між другим відео та третім - 1 година). тому вважає, що його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. В графі протоколу про адміністративне правопорушення «До протоколу додаються» - будь-які додатки-докази відсутні. Крім того, в описі матеріалів, які знаходяться в справі - відео з бодікамери взагалі не зазначено. Воно надано до суду окремо. Таким чином - даний відеозапис є недопустими доказом. В направлені на огляд водія ТЗ, яке міститься в матеріалах справи, не має відмітки та підпису ОСОБА_1 про те, що він дане направлення отримував, а тому вважає, що дане направлення не відповідає критерію доказу у розумінні ст. 251 КУпАП.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівники поліції під час спілкування та перевірки документів запитали у ОСОБА_1 , який перебував за кермом автомобіля, чи вживав останній наркотичні чи алкогольні напої, нащо останній повідомив, що ні, що їде з роботи додому. Працівники поліції оглянули зіниці очей ОСОБА_1 та запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, нащо останній відмовився та повідомив, що випив дві пляшки пива. Що їде додому з роботи. Працівники поліції повторно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, нащо останній намагається домовитися з працівниками поліції, просив вимкнути камери, за що був попереджений про кримінальну відповідальність. Працівники поліції знову запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння, нащо останній повідомив, що пройде огляд при свідках. Працівники поліції повідомили останньому, що ведеться безперервна відеофіксація, в подальшому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким останнього було ознайомлено. Від підпису ОСОБА_1 відмовився та почав погрожувати працівникам поліції.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , позицію адвоката Семенюти Р.А., дослідивши додані до протоколу докази, а саме: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння від 29.07.2023 року, рапорт працівника поліції, копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження представника ОСОБА_1 - адвоката Семенюти Р.А., що впротоколі про адміністративне правопорушення не зазначено причину зупинки транспортного засобу, та не долучено жодного доказу на підтвердження порушення ПДР України є безпідставними, оскільки вказана обставина не впливає на винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження сторони захисту, про те, що ОСОБА_1 не ккерував транспортним засобом, що працівники поліції його не зупиняли, що відеозаписом не зафіксовано руху та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спростовуються показами самого ОСОБА_1 , який в судовому засіданні пояснив, що він їхав з роботи додому, що після того як він зупинив автомобіль до нього відразу під`їхали працівники поліції. Що стосується того, що уОСОБА_1 були відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, то дані твердження також спростовуються переглянутим відеозаписом з якого вбачається, що ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, вживав алкогольні напої, а саме пиво.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, так як працівники поліції чинили на нього тиск не підтверджується жодними доказами у справі та спростовується переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, який додано до протоколу, а тому суд розцінює їх такими, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання сторони захисту на недопустимість наданого суду відеозапису, є голосліними та не відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, згідно з якими, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, сторона захисту сама собі суперечить, зазначаючи, що вказаним відеозаписом спростовуються обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, разом із тим говорить про те, що вказаний відеозапис є недопустимим доказом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО