ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/789/23Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 33/817/627/23 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, 25.09.2023 року о 10 год. 07 хв. на автодорозі М30 Стрий-Тернопіль-Ізварине 130 км. Водій ОСОБА_1 керував т/з Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, що підтверджується тестом № 484 від 25.09.2023. Результат огляду 0,94% проміле, однак водій з результатом огляду на місці зупинки не погодився, після чого огляд проводився в медичному закладі КНП ТОМЦСНЗ Тернопільської обласної ради, що підтверджується висновком лікаря № 353 від 25.09.2023 року. Результат огляду ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вказує на незаконність постанови суду першої інстанції з мотивів недотримання норм матеріального та процесуального права при її ухваленні, з неповним з`ясуванням судом обставин та доказів, що мають значення для справи.

Звертає увагу суду, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були наявні у ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що у висновку в на стан алкогольного сп`яніння який проводився КНП ТОМЦСНЗ ТОР відсутні відомості про те, який пристрій використовувався лікарем, його сертифікат, калібрування.

Вказує, що газоаналізатор не передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, як пристрій для перевірки на стан алкогольного сп`яніння.

Посилається на те, що що медичний огляд на стан сп`яніння був проведений не у повному обсязі, оскільки не було здійснено відбір біологічного матеріалу (здачі крові, відібрання слини, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук) з метою проведення лабораторних досліджень та отримання повних результатів.

Вказує, що у матеріалах справи відсутні докази того, що лікар який видав довідку пройшов підготовку за спеціалізацією необхідною для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Просить скасувати постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Апелянт ОСОБА_1 належним чином повідомлявся апеляційним судом про дату, час та місце розгляду справи, проте в судове засідання, призначене на 12 грудня 2023 року, не з`явився. При цьому ОСОБА_1 направив у адресу суду електронний документ (клопотання), на якому відсутній кваліфікований електронний підпис, про відкладення розгляду справи, зіславшись на сімейні обставини, однак жодних доказів щодо наявності поважних причин неявки у судове засідання не надав.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За наведених обставин апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 без участі особи, яка подала апеляційну скаргу і яка була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак не надала доказів наявності поважних причин неявки до суду.

Заслухавши ОСОБА_1 , який повністю підтримав подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 10.10.2023 та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №497699 від 25 вересня 2023 року, 25.09.2023 року о 10:07 год. на автодорозі М30 Стрий-Тернопіль-Ізварине 130 км. водій ОСОБА_1 керував т/з Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, що підтверджується тестом №484 від 25.09.2023. Результат огляду 0,94% проміле, однак водій з результатом огляду на місці зупинки не погодився, після чого огляд проводився в медичному закладі КНП ТОМЦСНЗ Тернопільської обласної ради, що підтверджується висновком лікаря № 353 від 25.09.2023 року, яким також зафіксовано стан алкогольного сп`яніння у водфґ ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений за керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а не за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, тому доводи апелянта про невідповідність такого протоколу вимогам закону з мотивів відсутності у ньому вказівки на ознаки сп`яніння, які б давали підставу для проведення огляду на стан сп`яніння, вважаю безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудними камерами та автомобільним реєстратором працівників патрульної поліції встановлено, що працівниками поліції було виявлено факт керування транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого здійснив зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9 е ПДР України.

Також в матеріалах справи міститься копія постанови УПП в Тернопільській області ДПП серії ЕАТ №7807699 від 25.09.2023 про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім цього, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу, за обставин викладених в протоколі про адміністративні правопорушення серії ДПР №497699 від 25.09.2023, поліцейськими повідомлено водієві ОСОБА_1 про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці, на що ОСОБА_1 погодився. Після проведення огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6810» ОСОБА_1 ознайомлено з результатами огляду та з`ясовано чи не бажає він пройти такий огляд в медичному закладі, на що останній погодився та в подальшому проїхав у супроводі працівників поліції в заклад охорони здоров`я.

За результатами огляду у закладі охорони здоров`я підтверджується висновком № 353, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 доставлений у КНП ТОМЦСНЗ Тернопільської обласної ради для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, огляд проводився 25.09.2023 року в 11 год. 05 хв. лікарем ОСОБА_2 , висновок огляду - гр. ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що медичний огляд на стан сп`яніння був проведений не у повному обсязі, оскільки не було здійснено відбір біологічного матеріалу (здачі крові, відібрання слини, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук) з метою проведення лабораторних досліджень та отримання повних результатів, апеляційний суд вважає такими що не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно вимог даної Інструкції якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, зокрема відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 не був учасником ДТП та перебував у свідомому стані, з огляду на що йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП ТОМЦСНЗ за допомогою спеціального технічного приладу.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо допустимості для використання при огляді на стан сп`яніння приладу газоаналізатора, виходячи з того, що суду не надано доказів відсутності сертифікату відповідності щодо цього приладу, клопотань щодо витребуваний відповідної інформації у закладу охорони здоров`я апелянтом не заявлено, при цьому як стаття 266 КУпАП, так і вказана Інструкція не передбачає наявності цих документів у матеріалах справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Поряд з цим, апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_1 під час огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу у лікарні не заявляв жодних зауважень щодо належності чи справності цього приладу та не просив підтвердити його сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Апеляційний суд вважає, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа, що має спеціальні знання та кваліфікацію та несе персональну правову відповідальність за правильність свого висновку.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд наголошує, що лабораторне дослідження, шляхом відібрання біологічного середовища, в тому числі крові відбувається у разі, якщо здійснюється огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння, або з метою виявлення, або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, або ж водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами (в даному випадку наявна імперативна вимога щодо такого огляду), в той час як огляд на стан алкогольного сп`яніння здійснюється у загальному порядку, без відібрання зразків біологічного середовища, тобто за допомогою відповідного обладнання вимірювальної техніки газоаналізатора.

Що стосується твердження апелянта про відсутність в матеріалах справи доказів того, що лікар, який проводив огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я пройшов підготовку за спеціалізацією необхідною для проведення відповідного аналізу, то суд їх до уваги не бере, оскільки жодних доказів, які б ставили під сумнів компетентність медичного працівника, яким встановлено факт перебування апелянта у стані алкогольного сп`яніння, останнім не наведено.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють доводи клопотання про закриття провадження у справі, які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Козівського районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя