ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Л.А. розглянула справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла до суду на підставі протокола про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полонне Хмельницької області, громадянина України, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з даними протокола про адміністративне правопорушення №56 від 18.11.2023, - встановлено, що полковника ОСОБА_1 відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №1880 від 15.12.2022 призначено на посаду командира військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до основних положень Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статуту) - Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини). Згідно вимог ст. 9, 11, 16, 58, 59, 67 Статуту, полковник ОСОБА_1 зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості. Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир бригади серед іншого зобов`язаний знати справжній стан військової дисципліни в бригаді, вживати заходів для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням, негайно доповідати старшому командирові (начальникові) про події, кримінальні правопорушення, адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією та військові адміністративні правопорушення в бригаді і повідомляти про них відповідного прокурора, особисто з`ясовувати причини катастрофи та інших випадків, пов`язаних із загибеллю людей чи з іншими тяжкими наслідками.

Відповідно до вимог ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

За змістом протокола, полковник ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , займаючи посаду командира військової частини НОМЕР_1 наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарчими обов`язками, а тому, відповідно до примітки до ст. 172-13 КУпАП, являється військовою службовою особою. Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 станом на 30 діб, після чого воєнний стан неодноразово продовжений, останній раз Указом Президента №451/2023 від 17.08.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», таким чином воєнний стан діє по теперішній час, отже полковник ОСОБА_1 вчинив правопорушення в умовах особливого періоду.

Крім того, згідно п.4 розділу ІІ Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України 29.11.2018 №604, доповіді та донесення про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, командири військових частин надають своїм прямим начальникам за підпорядкованістю (керівники державних підприємств - керівнику структурного підрозділу Міністерства оборони України, на який покладено функціональне управління цим підприємством), повідомляють начальника органу управління Військової служби правопорядку та керівника відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням.

Доповіді та донесення надаються:

негайно (протягом 15 хвилин) після отримання інформації про подію, кримінальне правопорушення, адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, - усно (у доповіді мають зазначатися умовне найменування, пункт дислокації та підпорядкованість військової частини, дата і час скоєння правопорушення, стислий зміст, обставини та місце скоєння (вчинення), ким виявлено правопорушення, заподіяні матеріальні збитки, загибель, поранення людей, демографічні дані учасників, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові командира військової частини, номери телефонів для уточнення інформації);

про обставини вчинення події, кримінального правопорушення письмово протягом доби з моменту надання усної доповіді про подію, кримінальне правопорушення, адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Проте, всупереч наведеним вище статутним обов`язкам та нормативно правовим актам полковник ОСОБА_1 вчинив інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, в умовах особливого періоду за наведених нижче обставин:

18.10.2023 оперативно-стратегічним угрупованням військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було видано бойове розпорядження №6997т/окп/бд про забезпечення збереження військового майна та особового складу військових частин, які входять до складу зазначеного ОСУВ, аналогічні вимоги були доведені у розпорядженні оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №289т/окп/р від 19.10.2023, зокрема заборонити скупчення ОВТ, автомобільного транспорту, особового складу в районах розгортання пунктів управління (КСП), в місцях виконання бойових завдань, заборонити переміщення військовослужбовців під час виявлення прольоту ворожих БПЛА. На виконання зазначених вище вимог розпорядженням штабу 128 окремої гірсько-штурмової бригади №Р-1392 дск/кп від 20.10.2023 було серед іншого було заборонено скупчення ОВТ, автомобільного транспорту, особового складу в районах розгортання пунктів управління, місцях виконання бойових завдань; переміщення військовослужбовців під час виявлення прольоту ворожих БПЛА; організовувати та забезпечити своєчасне доведення сигналів про загрозу застосування противником авіації, ракетно-бомбових ударів, дронів-камікадзе до підлеглих підрозділів, в жодному випадку не нехтувати сигналами «Повітряна тривога», «Ракетна небезпека».

03.11.2023 о 09-30 годині у пункті тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 посадовими особами зазначеної військової частини було зібрано особовий склад військовослужбовців військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 загальною кількістю понад 60 осіб, з метою здійснення урочистих заходів з нагоди «Дня ракетних військ та артилерії», тобто заходи не пов`язані із здійсненням безпосередньої відсічі збройної агресії російської федерації.

03.11.2023 о 10-11 годині у пункті тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 , під час перебування особового складу військовослужбовців військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , з метою здійснення урочистих заходів з нагоди «Дня ракетних військ та артилерії», тобто заходів, не пов`язаних із здійсненням безпосередньої відсічі збройної агресії російської федерації, було нанесено ракетний удар, внаслідок якого загинуло 19 військовослужбовців та 1 цивільна особа, отримали порання 41 військовослужбовець та 8 цивільних осіб.

Про вказані обставини одразу повідомлено командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_1 . Однак, у період з 03.11.2023 по 07.11.2023 командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_1 не надав ані усно, ані письмово доповіді про подію керівнику Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, тобто у зоні діяльності якої військова частина виконує завдання за призначенням.

Внаслідок чого лише через добу, тобто 04.11.2023 року за результатами моніторингу ЗМІ, орган досудового розслідування ТУ ДБР у м.Мелітополь вніс відомості до ЄРДР за повідомленням у засобах масової інформації кримінальне провадження №000373 від 04.11.2023 за ч. 4 ст. 425 КК України тобто (за фактом організації масового скупчення військовослужбовців, проведеного в порушення розпоряджень командування ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та яке призвело до загибелі великої кількості військовослужбовців), та лише через добу розпочав проводити першочергові слідчі дії, з метою нерозголошення інформації, яка могла негативно відобразитись на військовій частині НОМЕР_1 та Збройних Силах України в цілому.

Таким чином, полковник ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, в порушення приписів ст. 9, 11, 16, 58, 59, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України 29.11.2018 №604, будучи командиром військової частини НОМЕР_1 у період з 03.11.2023 по 07.11.2023 не надав ні усно, ані письмово доповіді про подію, а саме загибель 19 військовослужбовців та поранення 41 військовослужбовця керівнику Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, тобто у зоні діяльності якої військова частина виконує завдання за призначенням, чим вчинив інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, в умовах особливого періоду, тобто правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-16 КУпАП. Факт вчинення за викладених вище обставин полковником ОСОБА_1 військового адміністративного правопорушення підтверджуються матеріалами адміністративного провадження, поясненнями свідків.

Крім того, за змістом протокола зазначене місце вчинення правопорушення. Так, відповідно до наказу СБУ від 23.12.2020 №383, зареєстрованого в МЮУ 14.01.2021 за №52/35674 "Про затвердження Зводу відомостей, що становлять державну таємницю", дислокація військ (в особливий період, на воєнний час) - це розміщення у населених пунктах (аеродромах, військово-морських базах, пунктах базування, військових містечках, таборах тощо) органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових кораблів, військових навчальних закладів, установ та інших військових формувань, які не входять до складу діючих військ (сил).

Вказані відомості віднесені до державної таємниці. Матеріалами справи підсудність справи підтверджена. Заперечень з цього приводу учасники провадження не висловлювали.

У судовому засіданні ОСОБА_1 присутній не був, про дату, місце та час проведення судового розгляду повідомлений належним чином. За нормою ч.2 ст.268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ст.172-16 КУпАП, не є обов`язковою.

Разом з цим, у судовому засіданні був присутній захисник ОСОБА_1 адвокат Сердюк Р.В. який скерував засобами електронного листування до суду письмове клопотання за вх. №ЕП-4964/23 від 06.12.2023, за змістом якого просив на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Зазначене клопотання захисник підтримав у судовому засіданні.

Крім того, у судовому засіданні брав участь прокурор Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Чинін Д.Ю., який скерував заяву про вступ до справи, що підтримав протокол про військове адміністративне правопорушення та просив ухвалити судове рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП.

Право прокурора на складання протокола про вчинення адміністративного правопорушення із даною кваліфікацією передбачено п.11 ч.1 ст.255 КУпАп.

Всебічно вивчивши матеріали справи, суддя приймає заперечення сторони захисту, надані у судовому засіданні та подані у письмовому вигляді, адже, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини та безпосередньо досліджені судом письмові докази, суддя дійшла висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За нормою ст.251, 252 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.21-4, ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених цим Законом. Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Ч.2 ст.172-16 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду. Так, за ч.1 ст.172-16 КУпАП відповідальність є наслідком умисного невжиття заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, або ненаправлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також іншого умисного невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків.

Як передбачено ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст.10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами адміністративного права сукупність ознак, за наявності яких інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення. Отже, склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкта і суб`єктивну сторону правопорушення. Адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак, це передусім діяння, поведінка, вчинок людини, дія чи бездіяльність.

Повнота і цілісність цієї системи є необхідною умовою для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність) особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є правопорушенням.

Так, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується прямою формою вини військової службової особи, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Військова службова особа має усвідомлювати, що її дії (бездіяльність) суперечать інтересам військової служби, отже, усвідомлює її суспільно небезпечний характер, але бажає діяти саме так. Мотиви та мета бездіяльності військової влади на кваліфікацію правопорушення не впливають.

Прокурор Чинін Д.Ю. у судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний умисел, як того вимагає диспозиція ч.1 ст.172-16 КУпАП, який підтверджується письмовими поясненнями свідків, іншими зібраними матеріалами. Крім того, зауважив, що на виконання вимог п. 4 розділу ІІ Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, яка затверджена наказом МОУ від 29.11.2018 №604, зареєстрованої в МЮУ 20.12.2018 за №1451/32903, достатньо було здійснити усне повідомлення про подію, що сталася.

Натомість, суддею за результатами розгляду справи встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності вини у формі умислу в діях ОСОБА_1 , про що і наголошено стороною захисту, що свідчить про відсутність суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП, та, відповідно, дії вказаної особи за даних умов не утворюють складу адміністративного правопорушення. З урахуванням обов`язку щодо збирання доказів саме при складанні протокола вся сукупність доказів мала бути зібраною та надана для розгляду, проте, вказаного обов`язку з боку прокурора не дотримано.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання (ч. 3 ст. 256 КУпАП).

Крім того, згідно з п. 4 р. ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МОУ від 23.10.2023 №329, зареєстровано в МЮУ від 14.12.2021 №1622/37244, у протоколі зазначаються, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, в порушення зазначених норм у протоколі про адміністративне правопорушення №56 від 18.11.2023 з у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» відсутні письмові пояснення ОСОБА_1 , поряд з цим, й не зазначено про відмову від їх надання.

Прокурор Чиніни Д.Ю. у судовому засіданні наголосив, що Інструкція зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МОУ від 23.10.2023 №329, на органи військової прокуратури не розповсюджується. Проте, суддя зауважує, що в даному випадку вказана інструкція регламентує механізм складання протоколів про військові адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців Збройних Сил України, яким, у даному випадку, є ОСОБА_1 , що спростовує твердження прокурора.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Так, ч.1 ст.251 КУпАП врегульовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути належним доказом на підтвердження події та складу адміністративного правопорушення.

Ст. 222 КПК України, на яку посилається сторона захисту встановлено, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Так, в порушення ст.256 КУпАП у протоколі №56 від 18.11.2023 не зазначені свідки правопорушення. До протокола про адміністративне правопорушення в якості доказів додано протоколи допиту свідків, отриманих в межах кримінального провадження, яке внесено до ЄРДР від 04.11.2023 за №0000373.

Так, суддя погоджується з доводами сторони захисту з приводу того, що докази, надані на підтвердження винуватості особи ОСОБА_1 , отримані в межах кримінального провадження, а не в межах адміністративного правопорушення. Крім того, на виконання вимог ч.1 ст.222 КК України відсутній письмовий дозвіл слідчого або прокурора на розголошення відомостей вказаного вище кримінального правопорушення, що не спростовано прокурором під час судового засідання.

Сторона захисту тверджує, що ОСОБА_1 не зобов`язаний робити доповідь про подію, яка відбулася 03.11.2023, оскільки в розумінні п.4 розділу II Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.11.2018 №604, за вказаних обставин загибель та порання військовослужбовців не може тлумачитися як подія, з приводу якої необхідне подання доповіді, проте п. 6 розділу II вказаної інструкції встановлює необхідність надання доповіді щодо поранення, каліцтва і загибелі внаслідок бойових уражень або дій з боку противника.

Натомість суддя зауважує, що відповідно до п. 6 розділу ІІ вказаної інструкції оперативний черговий (черговий військової частини) у разі отримання інформації про надзвичайну ситуацію або подію протягом 15 хвилин уточнює її місце, обставини та зміст, час і дату виникнення, наслідки та інформацію про людей, що загинули (за наявності), попередньо з`ясовує причини події, завдані збитки та орієнтовні заходи, яких необхідно вжити для ліквідації наслідків події, та ті, які необхідно провести для недопущення повторних випадків, доповідає головному оперативному черговому Головного командного центру Збройних Сил України, оперативному черговому органу військового управління (пункту управління) вищого рівня та командиру військової частини за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції. Так, за вказаним пунктом, виключається обов`язок ОСОБА_2 , як командир військової частини, робити відповідну доповідь.

Стосовно доводів сторони захисту про порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП, відповідно до якої протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суддя зауважує, що наслідки порушення строків встановлених ч.2 ст.254 КУпАП законодавчо не обумовлені, зазначений строк передбачений виключно для дотримання строків, встановлених ст.38 КУпАП уповноваженими на розгляд справи посадовими особами.

Інші доводи сторін не змінюють висновків суду за результатами розгляду даної справи.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини» (LUTZ CASE, рішення від 25 серпня 1987 року), «Отцюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany, рішення від 21 лютого 1984 року, Серія A №73), «Девеєр проти Бельгії» (Deweer v. Belgium), рішення від 27 лютого 1980 року, скарга N 6903/75), «Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria, рішення від 26 березня 1982 року, Серія A № 49) та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

На підставі вищевикладеного та за результатами дослідження наявних у справі доказів, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 7, 9, 10, 172-16, 245, 247, 251, 254, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення КСУ справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015).

Повний текст постанови суду виготовлений 11.12.2023.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати особі, щодо якої її винесено, захиснику та прокурору.

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили "___"_____________ 20___рік

Дата видачі постанови "___"_____________ 20___рік