Справа № 466/1760/22 Головуючий у 1 інстанції: О.Ф.Федорова
Провадження № 33/811/516/23 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 - адвоката Бердара С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою представника - адвоката Бердара Сергія Васильовича на постанову судді Шевченківського районного суду міста Львова від 28 лютого 2023 року,

встановив :

постановою судді Шевченківського районного суду міста Львова від 28 лютого 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Позбавлено ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 гривень 80 копійок судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 11.03.2022 року о 14 год. 26 хв. у м. Львові на вул. Моринецькій, 7а, керував транспортним засобом «Opel Zafira», державний номерний знак « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнин рота, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (Висновок №000442 від 11.03.2022 року) відмовився у присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП

На дану постанову представник - адвокат Бердар С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить: поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 28.02.2023, скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 28.02.2023 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження, адвокат зазначає, що повний текст постанови ОСОБА_1 не отримував і такий був оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень 09.03.2023. Вказує, що адвокат Бердар отримав тілесні ушкодження внаслідок наїзду автомобіля 10 березня 2023 року та перебував на стаціонарному лікуванні з 10.03.2023 до 13.03.2023

В обгрунтування апеляційних вимог, покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що ухвалена без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Апелянт звертає увагу, що на наявному в матеріалах справі відеозаписі не зафіксовано ні безпосередньо керування автомобілем ОСОБА_1 , ні наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем.

Таким чином, адвокат вважає, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем саме з ознаками алкогольного сп`яніння. Тому, на його думку, вимога про проходження огляду на стан сп`яніння є неправомірною.

Поважність причин пропуску апелянтом строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому, апеляційний суд вважає, що цей строк необхідно поновити.

Заслухавши пояснення адвоката Бердара С.В. та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 235022 від 11.03.2022 року, висновком №000442 від 11.03.2022 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рапортом працівника поліції від 11.03.2022 року.

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки в матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_3 , які підтверджують даний факт.

Апеляційний судом встановлено, що перебуваючи безпосередньо у медичному закладі ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 ствердно заявив про його відмову від проходження огляду, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000442 від 11 березня 2022 року, складеним лікарем Кабінету медичних оглядів КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_4 . Тому його дії було кваліфіковано як відмову від огляду на стан сп`яніння, і з такою кваліфікацією дій апеляційний суд погоджується.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Враховуючи те, що диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд погоджується із доводами апелянта про те, що суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення прийшов до помилкового висновку, стверджуючи, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки даний факт в суді першої інстанції недоведений. Однак, вказана помилка не спростовує висновків суду першої інстанції, не є підставою для зміни чи скасування оскаржуваної постанови, оскільки судом першої інстанції встановлена і доведена належними і допустимими доказами відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини постанови покликання на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Бердару Сергію Васильовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Львова від 28 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бердара Сергія Васильовича на постанову судді Шевченківського районного суду міста Львова від 28 лютого 2023 року - залишити без задоволення.

Виключити з мотивувальної частини покликання на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В решті постанову судді Шевченківського районного суду міста Львова від 28 лютого 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА