Провадження № 3/161/5622/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 11 грудня 2023 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняк В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого поваром,

за ч.2 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16 жовтня 2023 року серії ААБ №073375, ОСОБА_1 16 жовтня 2023 року о 10 год. 50 хв. у с. Струмівка Луцького району Волинської області по вул. Сільська, 31, ОСОБА_1 керував електромотоциклом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі в лікаря-нарколога. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Такі дії кваліфіковані поліцейським, як порушення п.2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

На розгляд справи у суді ОСОБА_1 не прибув, але прибула його захисник адвокат Стретович І.С., яка просила суддю закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ч.1 ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи захисника зводяться до того, що електромотоцикл, яким керував ОСОБА_1 має потужність двигуна 2 кВт, а тому не вважається транспортним засобом. Також захисник наполягає на необхідності участі прокурора під час розгляду справи у суді, з огляду на рішення ЄСПЛ від 06 жовтня 2022 року у справі «Бантиш та інші проти України».

Заслухавши доводи захисника, дослідивши письмові матеріали справи, зокрема наявний відеозапис події, суддя дійшов наступних висновків.

На переконання судді винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується:

1) протоколом про адміністративне правопорушення;

2) рапортом поліцейського;

3) актом огляду;

4) висновком лікаря-нарколога;

5) рапортом про повторність вчиненого правопорушення;

6) відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Суддя відхиляє доводи сторони захисту про необхідність обов`язкової участі прокурора, як представника сторони обвинувачення, оскільки у п.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 серпня 2023 року №208/712/19 зроблений правовий висновок, що уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконує функцію обвинувачення та разом із протоколом скеровує до суду одержані ним письмові докази.

З наведеного слідує, що участь прокурора, як сторони обвинувачення, у даному випадку не вимагається, оскільки таку функцію виконав орган Національної поліції, який склав відповідні письмові матеріали та направив їх на розгляд суду.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що електромотоцикл, яким керував ОСОБА_1 не є транспортним засобом, суд зазначає таке.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушення є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У частині другій цієї ж статті, яка безпосередньо кваліфікується ОСОБА_1 , передбачена відповідальність за повторність правопорушення.

Отже, законодавець передбачив адміністративну відповідальність за ст.130 КУпАП саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, без уточнення, що такий транспортний засіб має бути механічним чи дорожнім.

В свою чергу, відповідно до п.1.10 ПДР:

транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;

мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг.

Отже законодавець чітко розділяє поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб». Зокрема мотоцикл є саме механічним транспортним засобом, а мопед транспортним засобом, без вказівки на те, що він є механічним.

З аналізу вищенаведених положень ПДР слідує, що електромотоцикл, яким керував ОСОБА_1 , призначений для перевезення людей та має потужність електродвигуна 2 кВт, є транспортним засобом, а саме прирівнюється до мопеда. Той факт, що такий транспортний засіб не вважається саме механічним, правового значення не має, оскільки адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП наступає для особи, яка керує будь-яким транспортним засобом, в незалежності від його виду та призначення.

Посилання сторони захисту на ДСТУ 2984-95 «Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення» є нерелевантними, оскільки віднесення чи не віднесення електромотоцикла, яким керував ОСОБА_1 , саме до дорожніх транспортних засобів не має значення для притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, яка наступає за керування будь-яким транспортним засобом.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року, тобто, адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують правопорушення, суддя не вбачає.

Отже, враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на правопорушника слід накласти безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг про сплаті судового збору, які передбачені п.п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст.40-1, 130, 283, 284, 304 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 68 000,00 грн.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк