Єдиний унікальний номер 728/3223/23
Номер провадження 3/728/1589/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря судового засідання - Кулик Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач адміністративні матеріали, які надійшли від ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , особи з ІІ групою інвалідності, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

12.11.2023 о 01:28 год. ОСОБА_1 в м.Бахмач по вул.Соборності поблизу будинку №64 керував автомобілем RENAULT TRAFIC д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, почервоніння очей, порушення координації рухів; від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі та письмові пояснення з приводу обставин справи.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки відмовився пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

У діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №188671 від 12.11.2023, який є документом, що засвідчує факт неправомірних дій і в силу ст.251 КУпАП вважається належним доказом; відеозаписом на диску, доданому до протоколу.

Що стосується доводів ОСОБА_1 , які викладені у письмових поясненнях, про те, що він діяв у стані крайньої необхідності, то суд звертає увагу на наступне.

Так, положеннями ст.17 КУпАП визначено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно з положеннями ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

ОСОБА_1 пояснює крайню необхідність керування автомобілем тим, що він їхав додому для ліквідації наслідків пожежної небезпеки після дзвінка дружини і вказана небезпека не могла бути усунена іншими засобами.

Однак, за вказаних ОСОБА_1 обставин щодо необхідності ліквідації ним наслідків загоряння електромережі у будинку, суд не вважає його дії щодо керування автомобілем у час та місці, які вказані у протоколі такими, що були викликані крайньою необхідністю, внаслідок чого були відвернута більша шкода, ніж спричинена, оскільки наслідки загоряння електромережі та усунення причин такого загоряння, повинні бути здійснені за участі спеціальних служб, відомостей про повідомлення та залучення до ліквідації яких суду не надано, а тому у цій частині суд ставить під сумнів пояснення ОСОБА_1 та опитаних адвокатом свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Жодних обставин, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 порушень п.2.5 Правил дорожнього руху, виходячи із досліджених доказів, судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, що буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як ним, так і іншими особами.

У даному випадку суд не застосовує у відношенні ОСОБА_1 позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки відомостей про наявність у нього посвідчення водія адміністративні матеріали не містять.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнений відповідно до положень п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч.1 ст.130, ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода