Справа №: 302/541/23 Провадження № 3/302/129/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2023 смт Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Рішка С.І,, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал (протокол серії ААД № 126016 від 12.03.2023 року), який надійшов з Відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Груд Новоград-Волинського району Житомирської області, одруженого, зі слів має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого готельний комплекс «Жива вода» завгоспом ( АДРЕСА_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , моб.тел: НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

12.03.2023 року о 18 годині 19 хвилин, рухаючись по вул.Набережна в смт.Міжгір`я, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду в Міжгірській районній лікарні на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України, кваліфікуючими ознаками якого є: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, проти фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, заперечує та в судовому засіданні пояснив, що 12.03.2023 року у вечірній час доби, близько о 18 год. він керував автомобілем «Шевроле» держномер НОМЕР_3 та на вул.Набережній в смт.Міжгір`я був зупинений працівниками поліції, при цьому не порушував жодних правил дорожнього руху. Працівники поліції причину зупинки транспортного засобу йому не пояснили, при цьому звинуватили у тому, що він перебуває у стані алкогольного спяніння та запропонували йому пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у Міжгірській районній лікарні, на що він спочатку погодився, а потім відмовився від проходження, оскільки в стані алкогольного сп"яніння він не перебував. Просить провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду повідомив, що ОСОБА_1 знає один рік, разом з ним працюють у готельному комплексі «Жива вода», перебувають у дружніх стосунках. ОСОБА_1 працює завгоспом, а він адміністратором цього готельного комплексу та ОСОБА_1 знаходиться у нього в підпорядкуванні. Так, 12.03.2023 року він ( ОСОБА_4 ) не працював, у нього був вихідний день, а ОСОБА_1 виконував службове виїзне завдання, будучі на роботі. На автомобілі «Шевроле» вони разом рухалися до готельного комплексу, керував транспортним засобом ОСОБА_1 . На другому повороті по вул.Набережній в смт.Міжгір`я, їх зупинили працівники поліції. При цьому, про причину зупинки не повідомили, не представилися. В його присутності, працівники поліції запропонували водію ОСОБА_1 проїхати в лікарню для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 спочатку погодився пройти медичний огляд, а потім відмовився. На місці продути газоаналізатор ОСОБА_1 не пропонували. Також їм було повідомлено працівниками поліції, що здійснюється відеозйомка на бодікамеру. Працівник поліції на місці зупинки автомобіля складав якісь документи, які саме він не бачив, про що саме вели розмову ОСОБА_1 з працівниками поліції протягом години він не чув, оскільки стояв поодаль в 5-7 метрах від них. Письмові пояснення як свідка подій, від нього працівники поліції не відбирали.

Захисник адвокат Рішко С.І. просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та подав на адресу суду письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та в яких викладено клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що працівниками поліції не було дотримано процедури проходження огляду на стан спяніння, на місці зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , чим порушені вимоги ст.266 КУпАП. Також вважає, що були штучно створені підстави зупинки транспортного засобу «Шевроле Авео», в порушення вимог ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» ті відомчої Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року. Також, зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено посаду сержанта ОСОБА_5 , до протоколу не додано документів на підтвердження його повноважень на складання протоколів та вважає, що протокол складений не уповноваженою особою. Просить клопотання задовольнити за наведеними у ньому підставами та закрити провадження у справі.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Рішка С.І., показання свідка ОСОБА_4 та, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вина ОСОБА_1 знайшла своє повне підтвердження у досліджених судом наступних доказах:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 126016 від 12.03.2023 року, складеним о 19 годині 37 хвилин 12 березня 2023 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області сержантом поліції Крьока В.Т., згідно якого ОСОБА_1 о 18 годині 19 хвилин 12 березня 2023 року, рухаючись по вул.Набережній в смт.Міжгір`я, керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду в Міжгірській районній лікарні на встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.2);

- направленням поліцейського СРПП ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Крьока Віталія від 12.03.2023 року, згідно якого гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 направляється до медичного закладу КНП ЛПП «Міжгірська районна лікарня» на визначення ступеню алкогольного сп`яніння (а.с.4);

- довідкою інспектора ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Івашко М. за вих. №334/106/28-2-2023 від 13.03.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане 15.02.2018 року (а.с.6);

- носієм інформації у виді DVD-R диску, відтвореного в судовому засіданні за участю учасників судового розгляду, зокрема: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Рішка С.І., свідка ОСОБА_4 , та на відеозапису якого відображено події, які мали місце у вечірній час доби 12.03.2023 року за участю ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі Міжгірської районної лікарні ОСОБА_1 відмовився;

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , який підтвердив ті обставини, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції проїхати медичний огляд в Міжгірскій районній лікарні на визначення стану алкогольного сп`яніння, спочатку погодився, а потім відмовився, про що на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що пояснення ОСОБА_1 , надані ним в судовому засіданні 09.05.2023 року, спростовуються дослідженими під час судового розгляду доказами, які є послідовними, взаємопов`язаними та такими, що не суперечать одне одному.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначені ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 1 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (в редакції станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення) (далі за змістом Інструкція) встановлює, що ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Пункт 3 розділу ІХ Інструкції передбачає, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп"яніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до п.7 Порядку, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Частина 4 ст.266 КУпАП передбачає огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до статті 266 КУпАП, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 та діє зі змінами та доповненнями на даний час.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п.п.2,3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, вищезазначені нормативні акти чітко визначають, коли у поліцейського виникає право проводити огляд на стан сп`яніння водія транспортного засобу, а саме у поліцейського мають бути підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Отже, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права одне з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом застосовані всі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі, враховуючи вимоги ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до приписів п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтвореним в судовому засіданні відеозаписом зафіксовано, як водій ОСОБА_1 висловлюється, що не бажає їхати до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що на думку суду, є порушенням вимог п.2.5 ПДР України.

Таким чином, у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а посилання захисника на порушення такого порядку є безпідставними.

Згідно довідки інспектора ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області за №334/106/28-2-2023 від 13.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 (а.с.6) має правовий статус спеціального суб`єкта водія, що підтверджується посвідченням водія.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Суд враховує, що ОСОБА_1 , як повнолітня, дієздатна особа, не міг не усвідомлювати обов`язковість вимог працівників поліції, зокрема вимог щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, які ґрунтуються на приписах пункту 2.5. Правил дорожнього руху України. Вказані Правила є обов`язковими для ОСОБА_1 і він, як учасник дорожнього руху, повинен бути з ними ознайомлений.

Під час розгляду справи судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський Крьока В.Т. був упереджений при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 . При цьому суд зазначає, що будь-яких зауважень до протоколу від ОСОБА_1 під час його складання не надходило.

При цьому суд наголошує, що вказаним поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 126016 від 12.03.2023 року складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Отже, сам факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки такий огляд йому працівники поліції не пропонували, є надуманими, оскільки суперечать відтвореному в судовому засіданні відеозапису, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 після наприкінці неодноразових пропозицій працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, відмовився, що і зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 126016 від 12.03.2023 року.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху, та є окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та ретельно дослідженими у справі доказами.

При цьому доводи сторони захисту щодо порушення поліцейським чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за фактом відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за відсутністю двох свідків, судом до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

За змістом частин 1-3 статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами та щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суд зазначає, що 16.02.2021 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №2695, яким редакція ч.2 ст.266 КУпАП змінена наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку суду, словосполучення в законі «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння….» охоплює повністю процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тобто як фіксацію огляду так і фіксацію процедури відмови водія від огляду.

Тож, після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису.

Слід також зазначити, що Закон, яким є КУпАП, має вищу юридичну силу ніж Інструкція № 1452/735 і в яку ще не внесені зміни в зв`язку з внесенням змін до ст.266 КУпАП. При цьому, положення Інструкції №1452/735 наразі суперечать положенням ст.266 КУаАП, а отже і не підлягають застосуванню в цій частині.

Інструкція № 1452/735 була розроблена з метою впровадження та конкретизації дій працівників поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння, тобто тих, які були в ст.266 КУпАП до внесення змін.

На думку суду, наразі положення ст.266 КУпАП є достатньо чіткими, та не потребують додаткового закріплення в Інструкції для застосування, оскільки порядок використання нагрудних засобів фіксації працівників поліції є діючим та не скасованим.

При цьому, факт відмови ОСОБА_1 підтверджується дослідженим у повному обсязі в ході судового розгляду даної справи відеозаписом подій 12.03.2023 року, відповідно до якого вбачається, що працівники поліції підставно зупинивши транспортний засіб «Шевроле Авео» держномер НОМЕР_5 , запропонували водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я, та на вказану пропозицію працівників поліції, ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

При цьому суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на ті обставини, що зупинка вищевказаного транспортного засобу «Шевроле Авео» реєстраційний номер НОМЕР_5 працівниками поліції була протиправною, на підтвердження чого захисником надано рішення суду від 25.04.2023 року у справі № 302/613/23 (а.с.28-29).

Твердження сторони захисту про те, що працівники поліції безпідставно зупинили автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , спростовуються переглянутим відеозаписом події від 12.03.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Шевроле Авео» держномер НОМЕР_5 , рухався при увімкненій аварійній сигналізації та при з`їзді на другорядну дорогу по вул.Набережній в смт.Міжгір`я, не увімкнув покажчик повороту, чим допустив порушення п.9.2б ПДР, що було безпосередньо підтверджено в залі судового засідання ОСОБА_1 під час розгляду даної справи та яким фактично не заперечувався факт даного правопорушення.

При цьому суд звертає увагу на ті обставини, що під час судового розгляду справи №302/613/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , носій інформації за подіями, які мали місце о 18-19 год. 12.03.2023 року, судом взагалі не досліджувався, оскільки не був наданий відповідачем під час розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за правилами адміністративного судочинства.

Жодних заяв або клопотань, або інших пояснень ОСОБА_1 з приводу незаконних дій працівників поліції, у тому числі таких, що пов`язані з порушенням порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, матеріали провадження не містять, а незгода з діями працівників поліції була висловлена ОСОБА_1 лише під час розгляду справи в суді, що можна розцінювати як спосіб захисту останнього.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано жодних відомостей щодо звернення із заявою до відповідних органів з метою ініціювання проведення службової перевірки з приводу незаконності дій працівників поліції, а тому доводи сторони захисту в цій частині суд також відхиляє.

З встановлених в ході судового розгляду обставин вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та не використав надане йому право на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я також підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 .

При цьому, суд враховує, що згідно п.1.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак алкогольного сп`яніння, окрім інших, віднесено: поведінку, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, порушення мови, тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія транспортного засобу ОСОБА_1 , що безпосередньо вбачається з відтвореного в судовому засіданні відеозапису за подіями, які мали місце 12.03.2023 року.

Враховуючи викладене у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого останній відмовився, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку із порушенням ним вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху. Тому, цей протокол приймається судом як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо доводів сторони захисту про те, що після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не вівся безперервний відеозапис, тобто наданий запис є фрагментований, а тому повинен бути визнаний як неналежний і недопустимий доказ, суд вважає дані доводи неспроможними, оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. Факт відсутності безперервного відео, не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності. Окрім того, обов`язок поліцейського вести відеозйомку безперервно не є абсолютним та відповідно до вимог п.п.5,8 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису поліцейський має право відступити від цих вимог за певних умов.

При цьому суд звертає увагу на те, що відеозапис не був безперервний також з тих підстав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 протягом тривалого періоду часу на місці зупинки транспортного засобу не називав своїх анкетних даних, що вимагало тривалого часу для встановлення працівниками поліції його особи, та дані обставини також були безпосередньо підтверджені ОСОБА_1 в залі судового засідання.

Відомості, що відображені на відеозаписі і які були надані для дослідження суду, узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності. ОСОБА_1 не заперечує, що на відео відображений саме він та те, що таке відео знімалося в період, коли мала місце подія, та останній не зазначав, що такі обставини не відповідають дійсності. Досліджений в судовому засіданні відеозапис є інформативним, містить у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в силу ст.255 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, зафіксованими на відеозаписі.

Повно та всебічно дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, врахувавши всі обставини справи, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною.

Інші доводи сторони захисту, зокрема щодо відсутності відомостей про відсторонення ОСОБА_1 в подальшому від керування транспортним засобом, не спростовують висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на обрану ОСОБА_1 захисну позицію, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні письмових доказів, відео фіксацією подій, які мали місце 12.03.2023 року та які не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Підстав не довіряти вказаним доказам за відсутності конкретних відомостей про упередженість поліцейського Крьока В.Т. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 126016 від 12.03.2023 року, судом не встановлено.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративні правопорушення, викладеними у ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

В силу положень ст.ст.34,35 КУпАП обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер та обставини вчинення правопорушення, його суспільну небезпеку, враховуючи особу правопорушника, його ставлення до скоєного та ті обставини, що ОСОБА_1 вчинив суспільно-небезпечне, грубе адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому у вечірній час доби, та дане правопорушення відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності. Разом з тим, ОСОБА_1 на теперішній час офіційно працевлаштований, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, має стійкі соціальні зв`язки: ОСОБА_1 одружений, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацездатні особи на його утриманні не знаходяться, при цьому на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра ОСОБА_1 не перебуває, та враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , його молодий вік, а також матеріальний та сімейний стан, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що безпосередньо передбачено санкцією ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено

Керуючись ст. ст. 13, 31, 33, 40-1, 130 ч.1, 276, 279, 280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддіти ОСОБА_2 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (Отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок - UA0026001, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Адміністративний штраф сплачувати: Отримувач - ГУК у Закарпатській області/Закарпатська обл. 21081300, , рахунок - UA0007001, Банк отримувача -Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 21081300.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови суду, згідно ч.2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником, законним представником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області: Ю.В. СИДОРЕНКО