Провадження №: 3/752/7698/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код невідомий, громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 11.09.2023 року о 05 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Козацькій, 79, керувала транспортним засобом «Кіа» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала.

Захисник Бабіч О.І. в судовому засіданні просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв"язку з відстуністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення. Свою позицію обгрунтував тим, що ОСОБА_1 не керувала в той день транспортним засобом, оскільки знаходилась в припаркованому автомобілі. ОСОБА_2 вказував, що сторона захисту не заперечує, що ОСОБА_1 знаходилась на місці водія. Захисник вказував, що з матеріалів відеозапису вбачається, що відеозапис почався 11.09.2023 року о 05 год. 13 хв. та закінчився о 05 год. 26 хв., а сам відеодоказ було створено 14.09.2023 року, а тому між протоколом та відеозаписом наявні розбіжності. ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування, а порекомендували скористатись послугою "Тверезий водій", а тому, на його думку, є всі підстави для закриття провадження у справі.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Так, за результатами дослідження матеріалів справи, в тому числі перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовилась, тому вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що і сторона захисту не заперечує факт того, що в той день ОСОБА_1 знаходилась за кермом автомобіля, а також не заперчує, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці та у найближчому медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовилась.

Твердження захисника про те, що на відеозаписі не зафіксовано як ОСОБА_1 керувала транспортним засобом є слушним, однак з матеріалів відеозапису з бодікамери поліцейського з бесіди між працівниками поліції та ОСОБА_1 , судом встановлено, що остання в цей день вже була відсторонена від керування у зв"язку з перебуванням в стані алкогольного сп"яніння, однак продовжила рух і була зупинена повторно. З відеозапису вбачається, що двигун авто заведений, фари включені, а ОСОБА_1 , яка знаходиться за кермом, на пропозиції пройти огляд не реагує та ігнорує попередження працівників поліції, що її дії будуть фактично сприйнято як відмова від проходження огляду. За таких обставин, у працівників поліції були всі підстави вважати, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та підстави для складення протоколу відносно неї за відмову від проходження огляду.

Вказівка захисника про те, що між часом відеозапису та його створенням є розбіжності, суд до уваги не приймає, оскільки відеозапис стосується тих подій, що викладені в протоколі, а щодо дати 14.09.2023 року, то суд зазначає, що працівникам поліції необхідно відеозапис з бодікамери записати на диск, і саме в цю дату відеозапис було записано на диск, який в подальшому долучено до матеріалів справи.

З урахуванням наведеного, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, суд вважає необґрунтованими, оскільки, як встановлено з матеріалів відеозапису, працівником поліції в той же день перед цією подією ОСОБА_1 вже було відсторонено від керування, однак остання вимоги проігнорувала. Крім того, суд зазначає, що та обставина, що у матеріалах справи відсутні записи про відсторонення особи від керування транспортним засобом, не впливає на встановлений факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду і не може бути визнано безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Враховуючи, що за відмову від проходження огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 536, 80 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко