Справа № 333/865/23
Провадження № 3/333/923/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик Вікторія Борисівна, за участі потерпілого ОСОБА_1 , його представника адвоката Кляшторної Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого рубачем м`яса на Комунальному підприємстві «Запоріжринок», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 443217 від 08.02.2023 року, 20.01.2023 року, о 12 год. 24 хв., ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_1 , а саме: висловлювався в його бік нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 у судове засідання, призначене на 13.04.2023 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні, що відбулося 07.04.2023 року, ОСОБА_2 свою вину, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав. Пояснив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в цьому ж будинку, але в іншій його частині, мешкає його батько, якому 94 роки. З 1965 року він постійно мешкав разом із батьками за вищевказаною адресою. Матір кілька років тому померла. На свого батька він ніколи нецензурною лайкою не виражався. 20.01.2023 року поліція до них додому не приїжджала, хто саме в той день викликав поліцію, він не знає. Зараз він не проживає разом із батьком, в той частині будинку, де мешкає останній, зараз разом із ним мешкають шахраї, які ізолювали від ОСОБА_2 батька і до нього його не впускають, можливо саме вони викликали поліцію. Він живе в цьому ж будинку, але у нього інший вхід. Будинок раніше належав його матері, після її смерті ці люди, які мешкають зараз з батьком, заволоділи документами, оформили будинок на себе і там мешкають. В суді з цього приводу перебувають на розгляді цивільні справи, а саме про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. До відділу поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушенні за фактом шахрайства він не звертався. З батьком він мешкав разом, а після появи цих людей, вони стали мешкати окремо. 20.01.2023 року ніяких пояснень співробітникам поліції він не надавав, в протоколі стоїть не його підпис. Це вже другий адміністративний матеріал стосовно нього, який знаходиться в суді. ОСОБА_3 це особа, яка заволоділа документами та будинком. Його батько мешкає разом з ОСОБА_3 і ще з жінкою. Вони не дають батьку з ним спілкуватися, завжди влаштовують скандали, коли він приходить до батька. Зазначив, що долучені до матеріалів справи письмові пояснення від 03.02.2023 року, у яких він визнає вину, у нього не відбиралися.

Представник потерпілого ОСОБА_1 адвокат Кляшторна Ю.В. в судовому засіданні пояснила, що батько ОСОБА_4 мешкає з подружжям Півторацьких, які його доглядають. ОСОБА_1 має вади зору, він сліпий, у зв`язку з чим потребує постійної сторонньої допомоги. Подружжя Півторацьких про нього турбуються, оформити юридично опіку над останнім вони не мають можливості, оскільки у нього є рідний син. Син потерпілого ОСОБА_2 приблизно місяць або два тому влаштувався на роботу, до цього вів аморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, він знущався зі свого батька і продовжує знущатися тепер. В будинку дійсно знаходяться 2 входи, і він заходить в ту половину, де живе родина Півторацьких з потерпілим, як до себе додому, не стукаючи в двері, як йому захочеться, і коли захочеться, особливо коли перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Приходячи до батька, ОСОБА_2 вчиняє скандал, під час якого ображає ОСОБА_1 , кричить на нього, штовхає, хапає за руки. Оскільки ОСОБА_5 працює, його дружина ОСОБА_6 весь час знаходиться з дідусем вдома, оскільки йому потрібний догляд. 20.01.2023 року, приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_2 прийшов до батька і вчинив сварку, під час якої висловлювався в його бік нецензурною лайкою, потерпілому стало зле, йому надавали заспокійливий засіб. І те що ОСОБА_7 каже, що йому невідомо про сварку, а Півторацькі сфабрикували цю справу це є неправда. Півторацькі купили половину будинку, вони доглядали за матір`ю ОСОБА_4 , яка останні роки хворіла та перед смертю була прикута до ліжка, коли вона померла, вони займалися її похованням, а тепер доглядають цього дідуся. Дідусь зі своїм сином не мешкає.

Потерпілий ОСОБА_1 надав пояснення, що з сином у нього погані відносини. Коли захворіла його дружина, мати ОСОБА_2 , він вів себе по відношенню до неї ганебно, ображав її постійно, говорив «Коли ти вже здохнеш», через що він з ним дуже посварився, та не хоче більше підтримувати ніяких стосунків, не хоче його бачити та спілкуватися з ним. За ці два останні роки, син приходить до нього додому, і постійно провокує з ним скандали, ображає, родину, з якою він живе, також ображає, висловлюється нецензурними словами на їх адресу. Син живе окремо він нього. 20.01.2023 року, у денний час, він прийшов до нього, вчинив з ним сварку, вимагав, щоб він сплатив йому комунальні послуги за воду, оскільки він звик до того, що все життя вони з матір`ю постійно за нього все оплачували. Син штовхався, ображав його нецензурною лайкою. Що це був син він впізнав його по голосу. Також зазначив, що будинок вони продали родині ОСОБА_8 ще за життя його дружини. Коли вони зрозуміли, що за станом здоров`я, вже не можуть самостійно себе доглядати, вирішили знайти людей, які б змогли купити у них будинок, з вимогою, що вони залишаться мешкати у ньому, з подальшим їх доглядом за ними. На сина надії не було, бо він основний час свого життя не працює, вживає алкогольні напої, за життя матері постійно говорив, що будинок продасть, а гроші проп`є. Спочатку дружина запропонувала своїй рідній сестрі та племінниці купити будинок, але вони відмовились, сказали, що у них не має часу доглядати їх. Сусіди також не бажали купляти будинок, бо знали репутацію їхнього сина, не бажали зв`язуватися. Потім вони знайшли покупців Полторацьких. Про них може сказати, що це добрі, порядні люди. Саме вони доглядали його дружину перед її смертю, здійснювали її поховання, постійно доглядають його, через що його син їх постійно ображає.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що 20.01.2023 року, приблизно о 12 годині, її чоловік вийшов до магазину, з ними ще проживає її мама, якій 84 роки, і дядя ОСОБА_10 . Вони сиділи на кухні, відкрилися двері і зайшов син ОСОБА_11 , який був нервово збуджений. Він приніс квитанцію про оплату комунальних послуг і кинув її ОСОБА_12 та сказав, що сплачувати не буде і щоб батько дав йому кошти. З цього приводу в них виник конфлікт. ОСОБА_2 почав нецензурно виражатися в бік батька. Потім він у коридорі почав штовхати ОСОБА_11 , я перелякалася, почала йому казати, щоб він вийшов з будинку, та що викличу поліцію. ОСОБА_13 почав теж кричати на нього щоб він вийшов з будинку. Також ОСОБА_2 почав кричати в коридорі де його сокира, він почав шукати ножі, але нічого не знайшов. ОСОБА_9 зателефонувала чоловіку, щоб той визвав поліцію, а ОСОБА_4 втік. ОСОБА_1 мешкає з їх родиною, оскільки вони купили половину будинку у ОСОБА_1 та його дружини. Будинок вони купили за 15 000 доларів США. Його син вважає, що вони шахраї, оскільки заволоділи незаконно будинком. ОСОБА_4 живе в окремому будинку через паркан. ОСОБА_1 є інвалідом першої групи, він сліпий, вони за ним доглядають, оскільки йому потрібна стороння допомога. ОСОБА_13 не хоче спілкуватися зі своїм сином. За цією адресою вони мешкають 2 роки разом з потерпілим і ОСОБА_14 завжди провокує сварки. Будинок купили з подальшим доглядом ОСОБА_1 та його дружини. ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Їх будинку розділені парканом, проте комунальні послуги сплачувались разом, після того, як вони купили будинок, вони розділили сплату комунальних послуг, що дуже не сподобалося ОСОБА_2 , оскільки він був вимушений сплачувати комунальні послуги самостійно, а не за рахунок свого батька. Після того як приїхала поліція, вони допитали ОСОБА_11 , її, допитати ОСОБА_4 не вдалося, оскільки він вже втік. Протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності складався в її присутності. Коли опитували ОСОБА_2 їй невідомо. ОСОБА_2 завжди каже, що вивезе нас на мінні поля. Така його агресія пов`язано з тим що ми купили будинок. Батьки не хотіли залишати будинок своєму сину, оскільки він зловживає спиртними напоями.

Свідок ОСОБА_3 зазначив, що 20.01.2023 року він вийшов до магазину і хвилин через двадцять йому зателефонувала дружина, та сказала щоб він викликав поліцію, оскільки прийшов ОСОБА_15 та вчинив сварку. Він одразу викликав поліцію та побіг додому, підходячи додому він побачив, що ОСОБА_15 вже вийшов з двору їх будинку. Коли приїхала поліція, то вони ОСОБА_15 не допитали, оскільки його на місці події не було. Зазначив, що частину будинку він купив восени 2021 року, а частина будинку залишилася за ОСОБА_16 , після її смерті ОСОБА_17 отримав спадщину за частиною, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , а за ОСОБА_3 АДРЕСА_1 . На момент оформлення договору купівлі-продажу, Півторацькі оформили сервітут на довічне проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і ОСОБА_1 проживає з ними. Він свідком самого конфлікту не був, але зі слів дружини може розповісти, що ОСОБА_15 прийшов до них додому, приніс квитанції та вимагав у ОСОБА_11 гроші. А коли ОСОБА_15 почув, що будуть викликати поліцію, то він втік. ОСОБА_15 завжди влаштовує сварки, провокує на драку, був випадок коли ОСОБА_2 його вдарив. Після візиту свого сина ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_13 був знервований, жінка йому давала заспокійливі.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_19 більше 50 років. Її вікна виходять у двір ОСОБА_1 . Вона постійно є свідком того, що ОСОБА_20 перелазить через забір до свого батька. Характеризує ОСОБА_21 , як ледаря, алкоголіка, який ніде не працює, постійно провокує свого батька на сварки. 20.01.2023 року чула, що ОСОБА_14 кричав, виражався нецензурною лайкою у дворі свого батька. Також чула, що ОСОБА_1 кричав, навіщо ОСОБА_15 прийшов, що не хоче його бачити, щоб дав йому спокійно жити. Зазначила, що Півторацькі добре доглядають за ОСОБА_22 . ОСОБА_15 батькам своїм не допомагає. Гроші батьки йому не довіряли, оскільки він зловживає алкогольними напоями.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, вивчивши пояснення наданні ними на місці події, допитавши свідків, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що передбачені 251 КУпАП, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Так, незважаючи на не визнання своєї вини ОСОБА_2 , його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується поясненнями наданими в судому засіданні потерпілим та його представником, показами свідків, дослідженими в судовому засіданні, письмовими доказами, а саме:

-даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 443217 від 08.02.2023 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з яким ОСОБА_2 ознайомлений, та який ним власноручно підписаний;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу дію від 20.01.2023 року, яка надійшла від ОСОБА_1 , згідно з яким 20.01.2023 року за адресою проживання його син ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство, кричав, ображав, принижував, чіпав за руки;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.01.2023 року, у яких зазначено, що 20.01.2023 року потерпілий знаходився вдома разом із ОСОБА_9 , коли до нього прийшов його син, який був агресивний, нецензурно висловлювався, кричав на нього, хапав його за руки, намагався вдарити;

-письмовими поясненнями ОСОБА_9 від 20.01.2023 року, відповідно до яких 20.01.2023 року, приблизно о 12 год. 20 хв., ОСОБА_14 прийшов до батька, та почав вимагати у нього гроші, погрожувати йому розправою, у зв`язку з чим викликали поліцію;

-формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 20.01.2023 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 03.02.2023 року, в яких останній зазначив, що у нього періодично виникають конфлікти з його батьком на побутовому ґрунті, 20.01.2023 року у нього виник словесний конфлікт з батьком, у зв`язку з чим він викликав поліцію.

Дані, що містяться у зазначених джерелах доказів, повністю відповідають фактичним обставинам справи та підтверджують вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 по відношенню до свого батька ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена повністю.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Отже, як встановлено в судовому засіданні, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 20.01.2023 року, за місцем їхнього проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , виник конфлікт, під час якого ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство по відношенню до свого батька ОСОБА_1 , а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали в висловлюванні в його бік нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психологічному здоров`ю.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку, що в діях як ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

При цьому суддя також враховує, що невизнання як ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні правопорушення, суддя оцінює критично та вважає це способом захисту від складеного відносно нього адміністративного протоколу, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів у суду та підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насильства. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин, суд не вбачає.

Отже, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження і в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Своїми діями, які виявилися у вчиненні домашнього насильства, проявом якого були дії психологічного характеру у вигляді словесних образ у формі нецензурної лайки по відношенню до одного із членів сім`ї правопорушника, а саме батька ОСОБА_1 внаслідок яких могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за вчинення ним адміністративного правопорушення, слід зазначити наступне.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують вчинення ОСОБА_2 правопорушення, судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, з урахуванням матеріалів справи, особи правопорушника, ступеня його вини, обставин та характеру вчиненого правопорушення, його наслідків, відсутності обтяжуючих відповідальність обставин, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 23, 33, 40-1, 284, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

(Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у Зап.обл/ТГм.Запорiжжя/21081100; Код отримувача(ЄДРПОУ):37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку(IBAN): UA0008479; Код класифікації доходів бюджету: 21081100, Адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

(Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Роз`яснити ОСОБА_2 , що згідно із ст. ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцем знаходженням майна. У порядку примусового виконання з правопорушника стягуються: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Вікторія Борисівна Кулик