ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Володимир

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Каліщук А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Володимирського відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 061530 ОСОБА_1 23.09.2023 о 01 годині 12 хвилин в м. Володимирі, по вул. Ковельській керував транспортним засобом марки «Рено» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні даного правопорушення. Пояснив, що ввечері 22.09.2023 сусід ОСОБА_2 попросив підвезти його до товаришів на вул. Поліської Січі в м. Володимирі. 23.09.2023 близько 00 год. 15 хв. він приїхав разом із ОСОБА_2 на вул. Ковельську в м. Володимирі і поблизу магазину «Наш Край» він припаркував автомобіль. Після чого він із ОСОБА_2 , неподалік припаркованого автомобіля, випили пиво та пішли до знайомих ОСОБА_2 . Оскільки зауважив, що у автомобілі забув телефон, а тому повернувся до припаркованого автомобіля, а ОСОБА_2 пішов до своїх знайомих. Коли він підійшов до автомобіля, то до нього під`їхали працівники поліції та попросили надати документи, в тому числі посвідчення водія та документи на транспортний засіб. Пояснили, що він порушив комендантську годину. Також працівник поліції повідомив, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння, а тому запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Працівникам поліції пояснював, що він не керував транспортним засобом, вони його не зупиняли, автомобіль був припаркований задовго до приїзду працівників поліції, а тому не має підстав надавати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Вживав пиво, однак після того як припаркував автомобіль. До цього алкогольні напої не вживав. Дана обставина була зафіксована на камеру поліцейського. Працівники поліції не надали суду жодного доказу, що він керував автомобілем. Просить провадження у справі закрити, оскільки не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не вчиняв даного правопорушення.

В судовому засіданні захисник Савюк Р.В. просив провадження у справі закрити, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції. Відеозапис, котрий наданий поліцейським, не містить інформації, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що ввечері 22.09.2023 він попросив сусіда ОСОБА_1 завести його до знайомих на вул. Поліської Січі в м. Володимирі. Близько 00 год. 30хв. 23.09.2023 разом із ОСОБА_1 вони під`їхали на вул. Ковельську в м. Володимирі та поблизу магазину «Наш Край» припаркували автомобіль, котрим керував ОСОБА_1 . Після чого вони із ОСОБА_3 випили пиво та пішли до його знайомих. По дорозі ОСОБА_1 згадав, що у автомобілі залишив телефон, а тому повернувся до автомобіля, а він пішов до знайомих. Працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника, свідка, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи вимагає від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні (ст. 251 КУпАП), здійснити всебічну й неупереджену оцінку цих доказів (ст. 252 КУпАП), встановити наявність обставин, що пом`якшують (ст. 34 КУпАП) чи обтяжують (ст. 35 КУпАП) відповідальність, з`ясувати чи здійснюється провадження в межах строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), з`ясувати чи заподіяно майнову шкоду вчиненим правопорушенням, чи є можливість передати матеріали справи на розгляд громадських організацій чи звільнити від відповідальності через малозначність правопорушення (статті 21, 22 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення у трьох формах: 1. керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2. передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3. відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У відповідності до ч.3 ст.266 КУпАП, а також п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), для проведення огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві виключні підстави, а саме:

- незгода водія на проведення на місці огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів;

- незгода водія з результатами огляду, проведеного працівником поліції.

Зупинка співробітником поліції транспортного засобу повинна мати правові підстави, це ж стосується й направлення водія на медогляд. Медичний огляд повинен проводитись за наявності направлення.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452).

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. ( пункт 4, 6 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1395).

На підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення надано відеозапис.

Однак даний відеозапис не містить жодної інформації про керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинку працівниками поліції.

Таких доказів не надано і на судовий розгляд.

Суд звертає увагу, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис є неповний, фрагментарний, не охоплює усю процедуру документування правопорушення, не містять інформації про рух транспортного засобу, його зупинку працівниками поліції, а також факт керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом.

При цьому із відеозапису встановлено, що працівники поліції не наздоганяли та не зупиняли автомобіль марки «Рено». На момент приїзду працівників поліції, даний транспортний засіб був припаркований, що повністю узгоджується із поясненнями ОСОБА_1 . Також ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відсутність на відеозаписі інформації про рух автомобіля марки «Рено» та керування ОСОБА_1 цим транспортним засобом, ставить під сумнів обставини, котрі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та правомірність складення протоколу.

В судове засідання неодноразово викликався інспектор поліції, однак не з`явився, не повідомив суд про причину не прибуття та не надав суду доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинку працівником поліції.

Оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, тому суд прийшов до висновку, що він не був водієм транспортного засобу, а тому не є суб`єктом вчинення правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Судова практика свідчить, що у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положення ч. 2 ст. 7 КУпАП вказують на те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом його вини в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких належних та об`єктивних доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, поліцейськими до протоколу долучено не було та в судовому засіданні не представлено.

Таким чином, розглядом справи в суді встановлено, що обставини, які були викладені у протоколі про притягнення ОСОБА_1 , зокрема керування транспортним засобом в стані алкогольного са`яніння, не знайшли свого підтвердження та не доводяться жодним належним та допустимим доказом.

Оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тобто не був водієм, а тому не несе відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, вважаю, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: /підпис/

Виготовлено з автоматизованої сиситеми документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук