СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/8941/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 за ст. ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбачених ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до змісту протоколу серії ААД №642238 від 28.10.2023 року ОСОБА_1 28.10.2023 р. о 21:20 год. у місті Києві по Брест-Литовському шосе керувала транспортним засобом «Кіа» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Під час розгляду справи захисник ОСОБА_1 адвокат Тарнавський В.Б. просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заперечень посилається на відсутність факту керування транспортним засобом, на не безперервність відеозапису із нагрудних камер працівників поліції, що є порушенням Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. № 100, а тому такий доказ не можна вважати належним та допустимим, що узгоджується із позицією, викладеною у постанові Верховного суду від 18.07.2019 р. (ун.№216.5226/16-а). Разом з тим, працівники патрульної поліції наполягали на проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, а коли заявник відмовилась від його проходження, останні не запропонували їй пройти такий огляд у відповідному медичному закладі. Більш того, ОСОБА_1 в той же вечір самостійно звернулась до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», де пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за результатами якого виявлено, що вона не перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, вказує, що працівники поліції безпідставно намагалися притягнути її до адміністративної відповідальності. Свою відмову від проходження огляду обґрунтовує важким психологічним станом і недовірою до працівників поліції.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, вивчивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Щодо твердження про не керування особою транспортним засобом.

Зазначена адвокатом обставина не керування ОСОБА_1 автомобілем зводиться до документальної відсутності доказів такого керування. Однак ОСОБА_1 , надаючи свої пояснення у суді не заперечувала факту свого керування автомобілем під час зупинки інспекторами поліції та надала пояснення звідки і куди здійснювала рух на автомобілі.

При огляді відеозапису суддею встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в автомобілі «Кіа» д.н.з. НОМЕР_2 , у якому був ввімкнений двигун та фари на проїжджій частині у місті Києві по Брест-Литовському шосе о 21:20 год., що вказує на її керування транспортним засобом. Даний факт зафіксовано на відеозаписі з бодікамери поліцейського, який значиться, як додаток до протоколу та в розумінні положенні, ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, підтверджуючи вищевказані обставини вчинення даного правопорушення. Факт керування транспортним засобом стороною захисту, хоча і заперечується, проте об`єктивно підтверджується наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами.

Щодо твердження недопустимості прийняття відеозаписів із нагрудних бодікамер працівників поліції.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. № 100, встановлює, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Дійсно, суддею встановлена фрагментарність відеозапису. Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення ААД №642238 від 28.10.2023 року, а саме відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, безперервно зафіксована на відеозаписі в часовому проміжку 21:21:00 по 21:33:00, в якому остання спочатку фактично ухиляється від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, сперечаючись із працівниками поліції про відсутність підстав для проходження огляду на стан сп`яніння, а в подальшому не приймає пропозиції поліцейських від проходження огляду в медичному закладі, що узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Посилання адвоката на постанову Верховного Суду від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а судом не приймається до уваги, оскільки у ній Верховний Суд вказав, що відеозапис не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови. У даній же справі матеріали відеозапису підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того суддя зазначає, що безперервність відеозапису від моменту початку і до моменту закінчення патрулювання передбачено внутрішньою інструкцією Департаменту патрульної поліції. Однак, ч. 2 ст. 266 КУпАП унормовано, що під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Тобто, КУпАП передбачена необхідність застосування відеозапису лише для фіксації самої процедури огляду на стан сп`яніння поліцейським.

Щодо твердження відсутності підстав для зупинки транспортного засобу.

Суддею встановлено, що підставою для зупинки водія ОСОБА_1 стало порушення п.2.9.в правил дорожнього руху - заборона керувати транспортним засобом з номерним неосвітленим (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) знаком. Вказаний факт не заперечується ОСОБА_1 та підтверджується матеріалами відеозапису (21:24).

Окрім того, підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі заст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння або відмови від проходження огляду.

Щодо твердження про відсутність пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Згідно п.7. Р.І «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» - У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Із матеріалів відеозапису (21:21-21:25) вбачається, що працівник поліції зазначає про можливість пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, або поїхати у медичний заклад і пройти огляд у лікаря-нарколога, або у особи є право відмовитися від проходження такого огляду.

Таким чином, пропозиція пройти огляд у медичному закладі була доведена до відома особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Також працівником поліції ОСОБА_1 був наданий час на прийняття відповідного рішення та можливості поспілкуватись із адвокатом. Окрім того, у матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння. Із поведінки ОСОБА_1 , зафіксованої на відеозаписі, вбачається її принципове не бажання проходити огляд на стан сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол відносно ОСОБА_1 є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддя звертає увагу на те, що згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст. 17 КУпАП.

Поряд з цим, належить взяти до уваги те, що відповідно до ст. 267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Однак, як було встановлено, дії службової особи, яка складала протокол та фіксувала правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися в порядку ст. 267 КУпАП. Отже, твердження щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколах про адміністративні правопорушення.

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя вважає, що працівниками поліції дотримано вищенаведені норми щодо порядку складання протоколу та його оформлення.

Щодо самостійного проходження огляду особою, що притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п. 9 Р.ІІ 9. Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. (п. 8 Розділу II).

Проходження ОСОБА_1 самостійно огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі за допомогою приладу «Драгер» судом не береться до уваги, такий доказ не може вважатися належним та допустимим, оскільки він отриманий із порушенням встановленого законом порядку - ч. ч. 3, 4 ст. 266 КУпАП, а саме: огляд водія проведено без забезпечення поліцейським доставки цієї особи до закладу охорони здоров`я та огляд пройдено пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, такі дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд розцінює як ухиляння від проходження огляду шляхом вчинення пасивних дій - відмови від проходження огляду, що дає достатні підстави вважати, що вона відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відтак, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 2.5 Правил дорожнього руху України, працівники поліції мали процесуальні підстави для складання відповідного протоколу.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суддя, враховуючи особу правопорушника, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол серії ААД №642238 від 28.10.2023 р., направлення на огляд водія транспортного засобу, пояснення ОСОБА_1 , постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ №8033860, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, оцінивши пояснення адвоката та надані ним докази, доходить висновку про доведеність вини в діях правопорушника.

На підставі викладеного, з метою виконання завдань КУпАП та запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 , стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами за санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи вище викладене та керуючись статтями 33-35, 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та застосувати адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 289, 290 КпАП України.

Постанова є виконавчим листом, який підлягає пред`явленню до виконання протягом 3 (трьох) місяців.

Суддя І.Ю. Єросова