Головуючий у суді першої інстанції: Бабайлова Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №754/6217/22

провадження №33/824/2858/2023

12 червня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

розглянувши клопотання адвоката Швачка Олексія Вікторовича, подане в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м.Києва від 17 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є приватною власністю ОСОБА_1 .. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з такою постановою, 19 квітня 2023 року адвокат Швачко О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Деснянського районного суду м.Києва від 17 серпня 2022 року скасувати, закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 130 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях.

Крім цього, адвокатом Швачко О.В. подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м.Києва від 17 серпня 2022 року, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м.Києва від 17 серпня 2022 року.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду зазначає, що 27 грудня 2022 року він ознайомився з матеріалами справи, зробив копію з них. 9 січня 2023 року до Деснянського районного суду м.Києва була подана заява про перегляд судового рішення (постанови від 17 серпня 2022 року) за нововиявленими обставинами.

3 лютого 2023 року судом першої інстанції ухвалена постанова про відмову у задоволенні заяви про перегляд постанови Деснянського районного суду м.Києва від 17 серпня 2022 року за нововиявленими обставинами.

Апелянт посилається на неоднозначну судову практику з перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у справах про адміністративне правопорушення, неналежне повідомленням про винесену постанову та порушення судом принципу презумпції невинуватості, законності, безсторонності.

8 лютого 2023 року він звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що скаржником не наведено об`єктивних причин реалізації права на апеляційне оскарження протягом десятиденного строку з дня ознайомлення з постановою суду 27 грудня 2022 року.

Вважає, що суд апеляційної інстанції формально віднісся до вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції та порушив принцип гласності в частині розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції не підлягає задоволенню з таких підстав.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Частиною 2 ст.294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити постанову по справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як убачається з матеріалів справи, 17 серпня 2022 року Деснянським районним судом м.Києва прийнято постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.

30 жовтня 2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Швачко О.В. укладено договір про надання правничої допомоги.

22 грудня 2022 року адвокатом Швачко О.В. подано до Деснянського районного суду м.Києва клопотання про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи.

27 грудня 2022 року адвокат Швачко О.В. ознайомився з матеріалами адміністративної справи відносно ОСОБА_1

8 лютого 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Швачко О.В. звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 17 серпня 2022 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року відмовлено захиснику Швачку О.В. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що скаржником не наведено об`єктивних причин реалізації права на апеляційне оскарження протягом десятиденного строку з дня ознайомлення з постановою суду 27 грудня 2022 року.

Звернувшись повторно з апеляційною скаргою 22 лютого 2023 року, скаржник посилався на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи клопотання тим, що після ознайомлення з матеріалами справи 27 грудня 2022 року звертався до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Деснянського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року.

За період з 9 січня 2023 року по 3 лютого 2023 року суд першої інстанції провів два судових засідання, а саме: 19 січня 2023 року та 03 лютого 2023 року. Враховуючи строк перегляду постанови за нововиявленими обставинами, апелянт вперше звернувся з апеляційною скаргою 8 лютого 2023 року, одразу після завершення розгляду заяви.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 березня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника адвоката Швачка О.В. поданого в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м.Києва від 17 серпня 2022 року.

5 квітня 2023 року адвокат Швачко О.В. повторно подав апеляційну скаргу на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 17 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 130 КУпАП. Одночасно з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року відмовлено представнику ОСОБА_1 - адвокату Швачко О.В. у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м.Києва від 17 серпня 2022 року.

19 квітня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Швачко О.В. вчетверте подав апеляційну скаргу на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 17 серпня 2022 року та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 27 грудня 2022 року він ознайомився з матеріалами справи, зробив копію з них. 9 січня 2023 року до Деснянського районного суду м.Києва була подана заява про перегляд судового рішення (постанови від 17 серпня 2022 року) за нововиявленими обставинами.

3 лютого 2023 року судом першої інстанції ухвалена постанова про відмову у задоволенні заяви про перегляд постанови Деснянського районного суду м.Києва від 17 серпня 2022 року за нововиявленими обставинами.

У своєму клопотанні також посилається на неоднозначну судову практику з перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами у справах про адміністративне правопорушення, неналежне повідомленням учасника справи про винесену постанову та порушення судом принципу презумпції невинуватості, законності, безсторонності.

8 лютого 2023 року він звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що скаржником не наведено об`єктивних причин реалізації права на апеляційне оскарження протягом десятиденного строку з дня ознайомлення з постановою суду 27 грудня 2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Швачко О.В. неодноразово звертався в інтересах ОСОБА_1 з апеляційними скаргами на постанову судді першої інстанції від 17 серпня 2022 року, тобто після закінчення передбаченого законом десятиденного строку на її оскарження.

Постановами суддів Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, 27 березня 2023 року, 13 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотань адвоката Швачка О.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року.

Звертаючись 19 квітня 2023 року вчетверте з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, адвокат Швачко О.В. зазначає аналогічні причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду від 17 серпня 2022 року, які ним були зазначені у клопотаннях про поновлення строку на апеляційне оскарження, поданих 8 лютого 2023 року, 22 лютого 2023 року, 5 квітня 2023 року, і яким суд, вирішуючи клопотання надав оцінку.

В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 від 26 квітня 2007 року у справі Олександр Шевченко проти України та Трух проти України (ухвала) від 14 жовтня 2003 року). При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається, тобто дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Доводи клопотання про те, що скаржник звертався до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду не можуть слугувати поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки чинний Закон не пов`язує строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції з часом перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

На будь-які інші об`єктивні обставини, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для оскарження постанови у визначений законом строк, починаючи з 27 грудня 2022 року, адвокат Швачко О.В. не посилається.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 від 26 квітня 2007 року у справі Олександр Шевченко проти України та Трух проти України (ухвала) від 14 жовтня 2003 року). При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Отже, за відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити, а апеляційну скаргу з доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Оскільки судом апеляційної інстанції неодноразово розглядались клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м.Києва від 17 серпня 2022 року, апелянт зазначає аналогічні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому суд не вбачає підстав для розгляду заявленого клопотання у судовому засіданні з викликом захисника ОСОБА_1 - адвоката Швачко О.В..

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП у разі відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Швачка Олексія Вікторовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна