Справа № 588/1833/21
провадження № 3-в/588/70/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тростянці подання начальника Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про звільнення від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

Начальник Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області 30.11.2023 року звернувся до суду із поданням про звільнення від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб ОСОБА_2 , накладеного постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 25.11.2021 року у справі №588/1833/21 за частиною 3 статті 130 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності її виконання.

Подання мотивовано тим, що системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із кримінальним законодавством та судовою практикою дають підстави вважати, що строк давності виконання постанови судді про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили, тобто через десять днів з дня її винесення і в усякому разі не перевищувати двох років.

У судове засідання представник Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та ОСОБА_2 не з`явилися, були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Згідно вимог частини 1, 4 статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України, і звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 КУпАП така постанова виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. Орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України.

За приписами статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Судом установлено, що постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 25.11.2021 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, і на нього судом було накладено адміністративне стягнення у виді 15 діб адміністративного арешту без позбавлення права керування транспортними засобами (а.с.22-23).

Указана постанова суду від 25.11.2021 набрала законної сили 07.12.2021 року та цього ж дня була надіслана для виконання до Відділення поліції № 1 (м.Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Отже, постанова про накладення на ОСОБА_2 стягнення у виді адміністративного арешту строком 15 діб була звернута до виконання вчасно.

КУпАП не передбачена давність виконання постанови судді про накладене стягнення, яка вже прийнята відповідним органом до виконання.

ЄСПЛ за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 року в справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02).

Ураховуючи накладене на ОСОБА_2 стягнення на цю категорію справ поширюється гарантії статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при розгляді подання про вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_2 від адміністративного стягнення, зокрема КК України, який регламентує подібні відносини.

Відповідно вимог пункту 1 частини 1 статті 80 КК України особа звільняється відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

При цьому перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання (частина 3 статті 80 КК України).

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності. Проте ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

До суду разом з поданням надано лише рапорт інспектора СРПП Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Колодяжного Г.Є. про те, що 13.03.2023 року ОСОБА_2 відсутній за місцем мешкання (а.с.47). Будь-яких даних про те, що крім 13.03.2023 вживались заходи із забезпечення виконання постанови суду, яка набрала законної сили, в частині накладеного стягнення, вжиття заходів установлення місця перебування порушника у поданні не вказано і відповідних доказів суду не надано.

Відсутні у поданні відомості про те, що ОСОБА_2 , який за матеріалами справи 03.12.2021 року отримав копію постанови суду від 25.11.2021 і був обізнаний із накладеним стягненням (а.с.25), не ухилявся від його відбування, що необхідно установити суду для вирішення питання чи зупинявся перебіг давності виконання постанови суду.

Звільнення ОСОБА_2 від відбування адміністративного стягнення можливе за умови не вжиття органом Національної поліції заходів з виконання постанови Тростянецького районного суду Сумської області від 25.11.2021 року у справі №588/1833/21 протягом двох років. З подання неможливо зрозуміти з яких причин з 07.12.2021 рішення суду не було виконане.

Крім того, подання до суду подано 29.11.2023, тобто до закінчення двох років, який обчислюється з моменту набрання постанови суду законної сили.

З огляду на викладене, оскільки подання подано передчасно та не містить посилання на обставини необхідні для прийняття рішення про звільнення від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, таке подання задоволенню не підлягає.

За таких обставин, та керуючись статтею 300-305 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Щербаченко