Провадження № 3/734/585/23 Справа № 734/660/23
ПОСТАНОВА

іменем України

06 червня 2023 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участі секретаря судових засідань Ієвлевої О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Лабадіна І.О., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Богуцького І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

17.02.2023 о 14 год. 25 хв. на 81 кілометрі автодороги М-01, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 211140 д.н.з НОМЕР_1 та рухаючись на нерегулюваному перехресті нерівнозначних доріг, в порушення вимог п.16.11 ПДР не надав переваги в русі автомобілю LEXUS RX 450 д.н.з НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі а/д М01 зі сторони с.Гарбузин в бік с.Лемеші, в наслідок чого трапилось зіткнення. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 17.02.2023 близько 14 год. 20 хв. на власному автомобілі ВАЗ 211140 д.н.з. НОМЕР_1 рухався з с.Шами у бік смт.Козелець по другорядній дорозі. Наблизився до головної дороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, на якій провадилися ремонтні роботи, у зв`язку з чим рух по смузі у бік м.Києва був перекритий. При цьому автомобілі рухалися в обидва боки по смузі в напрямку м.Чернігів. На даній автодорозі перед зазначеним перехрестям були встановлені дорожні знаки про обмеження швидкості руху в 50 км/год., а також перед виїздом на головну дорогу були встановлені тимчасові дорожні знаки про проведення ремонтних робіт, уступити дорогу та з вказівною напрямків руху. Перед виїздом на перехрестя зупинився для виконання вимог дорожнього руху. Видимість була необмежена. Впевнився, що ліворуч перешкод не було. Праворуч, зі сторони м.Києва бачив, що на значній відстані, приблизно 100, а може більше метрів, рухається один автомобіль. Знаючи, що на даній ділянці автодороги швидкість руху обмежена, та сподіваючись на виконання водієм автомобіля, що наближався ПДР, почав безпечно перетинати перехрестя. Через кілька секунд відчув удар у праву передню частину свого автомобіля. Вийшовши з автомобіля та оглянувши механічні пошкодження та сліди гальмування автомобіля Лексус, вважає, що автомобіль Лексус рухався з великою швидкістю, і якби він дотримувався правил дорожнього руху, то ДТП не трапилася б.

У судовому засіданні захисник Лабадін І.О. просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що саме порушення водієм ОСОБА_2 обмеження швидкості руху на даній ділянці автодороги, призвело до дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, водій ОСОБА_1 при перетині перехрестя діяв у відповідності до ПДР. Також у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується не надання переваги у русі іншому автомобілю, який рухався по головній дорозі та зазначено п.16.11 ПДР. При цьому, відповідно п.16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Таким чином, працівником поліції у протоколі невірно зазначено суть правопорушення. Крім того, працівником поліції не було вручено ОСОБА_1 копію протоколу про адміністративне правопорушення. Дані у протоколі відрізняються від тих, що озвучувалися поліцейським безпосередньо після його складання.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 17.02.2023 рухався на автомобілі Лексус з Київ в бік м.Чернігова по головній дорозі. Був уважним, слідкував за дорожніми знаками та дорожньою обстановкою, правил дорожнього руху не порушував, швидкість не перевищував. Коли наближався до перехрестя з біля смт.Козелець швидкість керованого ним автомобіля складала близько 60 км/год. Заздалегідь побачив, як з лівої та правої примикаючих доріг зупинилися два автомобіля, щоб його пропустити. Коли вже відстань до перехрестя була незначна, той автомобіль, що був ліворуч раптово почав рух, і виїхав на його полосу руху. Щоб уникнути зіткнення він прийняв праворуч. Однак, зіткнення все ж відбулося. У результаті ДТП у його автомобілі пошкоджено передня ліва частина та дверцята, а у іншого автомобіля переднє праве крило та бампер.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 17.02.2023 їхав в автомобілі Лексус під керуванням ОСОБА_4 з м.Київ до м.Чернігів. Сидів він на задньому пасажирському сидінні. ОСОБА_4 під час керування дотримувався правил дорожнього руху та швидкісного режиму, оскільки вони знали, що на трасі розташовані камери. Коли під`їжджали до одного з перехресть зі швидкістю близько 60 км/год., побачив, як з права та з ліва з другорядних доріг до головної дороги, по якій вони рухалися, під`їхали два автомобілі, та зупинилися щоб пропустити їх автомобіль. Коли наблизилися до перехрестя, автомобілі, що був з ліва, різко почав рух. ОСОБА_4 намагався уникнути зіткнення, прийнявши праворуч, але автомобілі все ж зіткнулися.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, потерпілого, представника потерпілого, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.124 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Відповідно до п. 2.3 Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно із п.16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

В п.1.10. Правил дорожнього руху дається визначення термінів, які мають наступні значення:

- перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території;

- головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1 - 1.23.4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної;

- дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП знайшла своє підтвердження дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №247773 від 17.02.2023;

-схемою місця ДТП від 17.02.2023;

-поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , які ними були дані у судовому засіданні;

-переглянутим у судовому засіданні відео файлами з нагрудної камери поліцейських.

Стороною захисту суду надано висновок експерта №48/23 від 28.03.2023, відповідно до якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля LEXUS RX 450 д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.9 Б ПДР. В даній дорожній обстановці водій автомобіля ВА, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.16.11 ПДР України. В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля LEXUS RX 450 д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.12.9б ПДР. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Статтею 7-1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

З огляду на наведене, суд не бере до уваги наданий стороною захисту висновок експерта №48/23 від 28.03.2023, проведений судовим експертом Скороход Костянтином Миколайовичем та наданий представником потерпілого висновок експерта №24 від 09.05.2023, проведений судовим експертом Давидовичем Олександром Олександровичем, оскільки ці висновки не відповідають критеріям належності та допустимості відповідно до вимог ст.273 КУпАП, так як отримані не в порядку, передбаченому КУпАП, не на підставі рішення посадової особи, у провадженні якої перебуває справа про адмінправопорушення або ухвали суду, а за самозверненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто, за власною ініціативою сторони адміністративного провадження.

Крім цього, суд окремо враховує, що вихідні дані для експертного дослідження по експертному висновку №48/23 від 28.03.2023 надані лише одним учасником ДТП, тому такий висновок не можна вважати об`єктивними. В основу дослідження експерта було покладено схему місця ДТП від 17.02.2023, разом з тим, така відсутня у переліку документів, що були надані ОСОБА_5 для проведення дослідження. При експертному дослідженні для розрахунку швидкості транспортних засобі на момент зіткнення було взято вагу автомобіля LEXUS RX 450 д/н НОМЕР_2 2205 кг. та автомобіля ВАЗ-211140 д/н НОМЕР_1 1030 кг. При цьому, експертом не враховано, що в обох автомобілях перебувала пасажири, зокрема в автомобілі LEXUS RX 450 д/н НОМЕР_2 , крім водія було ще дві людини. Також, суд констатує, що наданий захисником експертний висновок не узгоджується з іншими доказами, які судом визнані належними та допустимими.

При цьому суд зазначає, що висновок експерта не є обов`язковим для суду та так само, як і будь-які інші докази у справі, оцінцюється судом за його внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо доводів захисника про те, що поліцейським у протоколі невірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, який порушив ОСОБА_1 , цим самим не вірно викладена суть самого правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, які притягуються до відповідальності. Зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається зі змісту ст. 124 КУпАП, за якою було складено адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 , передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів...

Зі змісту самого протоколу вбачається, що поліцейським при складанні даного адміністративного протоколу дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, в протоколі чітко викладено суть адміністративного правопорушення, вказано час, місце вчинення адміністративного правопорушення, а також нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а саме ст. 124 КУпАП. Помилкове зазначення поліцейським пункту Правил дорожнього руху, не змінює суті правопорушення, викладеного в протоколі та передбаченого Правилами дорожнього руху України. Вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху України, а саме проїзду нерегульованих перехресть нерівнозначних доріг, підтверджується зібраними та перевіреними доказами.

Крім того, ОСОБА_1 не заперечує факту самого ДТП за його участю.

Суд також не бере до уваги доводи захисника про те, що працівником поліції після складання протоколу про адміністративне правопорушення було озвучено дані, які різняться з тими, які вказані у протоколі, який надійшов до суду, оскільки відеозапис є неповним та не відображає всіх подій, які відбувалися у патрульному автомобілі під час складення протоколу про адміністративне правопорушення. Крім цього, нормами КУпАП не передбачено обов`язку працівника поліції зачитувати дослівно присутнім дані, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, не заслуговують на увагу твердження захисника щодо відмови працівника поліції вручити копію протоколу про адміністративне правопорушення після його складання ОСОБА_1 , оскільки вказане спростовується даними протоколу про адміністративні правопорушення від 17.02.2023, з відповідних граф яких вбачається, що ОСОБА_1 від дачі письмових пояснень, підпису та отримання їх копій відмовився. Також із дослідженого відеозапису видно, як поліцейським пропонується ОСОБА_6 підписати протокол, але він відмовляється.

Крім цього, як пояснив у судовому засіданні захисник, ОСОБА_1 з жодними скаргами на дії працівників поліції, не звертався.

В протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП, за якою складено протокол.

Таким чином, вищенаведені та усі інші твердження сторони захисту, які викладені в клопотанні про закриття провадження та були наведені в ході судового розгляду, зводяться до суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 247773 від 17.02.2023, 17.02.2023 о 14 год. 25 хв. на 81 кілометрі автодороги М-01, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 211140 д.н.з НОМЕР_1 та рухаючись на нерегулюваному перехресті нерівнозначних доріг, в порушення вимог п.16.11 ПДР не надав переваги в русі автомобілю LEXUS RX 450 д.н.з НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі а/д М01 зі сторони с.Гарбузин в бік с.Лемеші, в наслідок чого трапилось зіткнення. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Відповідно до відомостей зафіксованих в схемі місця ДТП від 17.02.2023, об`єктивно вбачається розташування на нерегульованому перехресті на автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі по напрямку руху транспортного засобу ВАЗ 211140 д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_1 , знаку 2.1 (дати дорогу).

Ці відомості ОСОБА_1 не заперечував.

Пункт 8.4Б Правил дорожнього руху України встановлює черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Дорожній знак 2.3 визначає, що автомобіль рухається по головній дорозі, дорожній знак 2.1 визначає, хто повинен дати дорогу.

Більш того, відповідно до п.1.4 Правил дорожнього руху України, кожен з учасників дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Тобто, рухаючись по головній дорозі ОСОБА_2 об`єктивно не міг допустити, що інші учасники дорожнього руху, які рухаються по другорядній дорозі не наддадуть йому перевагу у русі на нерегульованому перехресті.

Аналізуючи послідовність дій учасників ДТП, суд вбачає, що належне виконання ОСОБА_1 вимог п. 16.11 ПДР України унеможливлювало подію ДТП, а виконання цих пунктів ПДР було його обов`язком.

Щодо тверджень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника про те, що причиною ДТП стало перевищення водієм ОСОБА_2 обмеження швидкості, суд зазначеє, що навіть якщо така обставина і мала місце, вона має другорядний характер, оскільки визначальним моментом щодо винуватості особи, виходячи з фактичних обставин події ДТП є те, хто з двох водіїв повинен надати перевагу в русі, хто дотримався, а хто не дотримався вимог правил проїзду перехрестя. Водій ОСОБА_2 , перетинаючи перехрестя, рухався по головній дорозі і не міг передбачити, що ОСОБА_1 порушить правила дорожнього руху перетинаючи перехрестя. Натомість водій ОСОБА_1 , ігноруючи та порушуючи вимоги 16.11 ПДР України, почав перетинати перехрестя, не впевнившись, що він створює перешкоду технічному засобу, який рухався по головній дорозі. Підтвердження цих відомостей знайшло своє відображення під час судового розгляду.

Крім того, питання щодо винуватості водія ОСОБА_2 під час розгляду даної справи не вирішується.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Козинець проти України» (заява № 75520/01) від 06 грудня 2007 року суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У зв`язку викладеним суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно із ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 17.02.2023 року, то на день розгляду справи строк притягнення останнього до адміністративної відповідальності закінчився, а тому провадження в справі необхідно закрити

Керуючись ст. ст. 124 ч. 1, 274, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя