КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/2663/2023 Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду клопотання адвоката Мохнюка Дмитра Михайловича, подане в інтересах ОСОБА_1 ,про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного міста Києва від 03 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом`янського районного міста Києва від 03 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою, адвокат Мохнюк Д.М. в інтересах ОСОБА_1 25 квітня 2023 року подав на неї апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання обґрунтоване з посиланням на те, що в ході розгляду справи судом першої інстанції було призначено три судових засідання: 21 лютого 2023 року - ОСОБА_1 був присутній; 02 березня 2023 року - ОСОБА_1 був повідомлений про дату та час розгляду, завчасно подав клопотання про відкладення; 03 березня 2023 року - ОСОБА_1 не був повідомлений про дату та час розгляду.

Так, 21 лютого 2023 року на перше судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненні ДТП не визнав, надав суду письмові пояснення щодо обставин ДТП та письмове клопотання про призначення автотехнічної експертизи. В задоволенні клопотання суд відмовив, посилаючись на брак коштів в державному бюджеті для проведення експертиз в подібного роду справах та роз`яснив ОСОБА_1 його право звернутись до експертної установи самостійно. ОСОБА_1 зазначив, що перебуває у вкрай важкому фінансовому стані для самостійної оплати експертного дослідження, однак вказав, що обов`язково звернеться самостійно в експертну установу для проведення автотехнічного дослідження обставин ДТП. Судове засідання було відкладено на 02 березня 2023 року з метою виклику потерпілого.

В подальшому, 24 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Київського НДІ судових експертиз із заявою про проведення автотехнічного дослідження обставин ДТП.

Однак, 28 лютого 2023 року ОСОБА_1 був госпіталізований до стаціонарного алергологічного відділення до Київської міської клінічної лікарні №8, де в подальшому йому поставили діагноз «гостра спонтанна кропив`янка, середнього ступеня важкості, генералізована форма». На стаціонарному лікуванні ОСОБА_1 перебував до 14 березня 2023 року, що підтверджується випискою, копія якої додається до апеляційної скарги.

У зв`язку з цим, 01 березня 2023 року, за день до призначеного судового засідання, до суду першої інстанції скаржником було подано клопотання про відкладення розгляду справи. Так як виписка з медичного закладу видається лише після завершення лікування, то за роз`ясненням лікарів ОСОБА_1 в клопотанні зазначив код з доступом до інформації про хворого в системі E-health.

В подальшому ОСОБА_1 стало відомо, що суд першої інстанції відклав розгляд справи на 03 березня 2023 року, тобто на один день. Про дату та час розгляду ОСОБА_1 не повідомляли ні в телефонному режимі, ні шляхом направлення судових повісток.

Разом з тим, до 14 березня 2023 року скаржник перебував на стаціонарному лікуванні, тому навіть за умови його повідомлення не зміг би забезпечити явку в судове засідання.

Про факт розгляду справи ОСОБА_1 дізнався лише 20 березня 2023 року, коли прибув до суду для з`ясування наступної дати судового засідання. Того ж дня -20 березня 2023 року, ОСОБА_1 отримав повний текст оскаржуваної постанови.

Таким чином, повне судове рішення з наведенням суддею мотивів його прийняття отримано ОСОБА_1 20 березня 2023 року. При цьому, скаржник не мав можливості для реалізації права на апеляційне оскарження раніше моменту отримання повного судового рішення.

Поряд з цим, при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат просив врахувати наступні обставини: скрутне матеріальне становище скаржника перешкоджало зверненню за правовою допомогою до адвоката та оплати його послуг (відсутність оплачуваної роботи у зв`язку з воєнним станом, необхідність запозичення значної суми коштів на проведення експертизи в розмірі 9 750,38 грн., понесення значних затрат в ході лікування та перебування на стаціонарному відділенні); складні сімейні обставини, пов`язані із розпадом сім`ї (дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала позов про розлучення, що вимагало часу та зусиль, направлених в першу чергу на примирення та збереження сім`ї в інтересах подружжя та двох неповнолітніх дітей); лише 22 квітня 2023 року ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Мохнюком Д.М. та надав йому матеріали справи для роботи.

У зв`язку з викладеним, захисник ОСОБА_1 - адвокат Мохнюк Д.М. просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Мохнюка Д.М., які підтримали клопотання та просили його задовольнити, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Із змісту постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 03 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 був присутніми при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції 21 лютого 2023 року та надавав пояснення.

Крім цього, скаржник, будучи належним чином повідомленим про розгляду справи, звертався до суду з заявою про перенесення судового засідання, призначеного на 02 березня 2023 року, не надавши належних доказів своєї хвороби, та не зазначивши у заяві про орієнтовні терміни перебування на лікуванні (а.с. 14).

Таким чином, ОСОБА_1 дійсно не був присутнім в судовому засіданні 03 березня 2023 року, але будучи обізнаним про розгляд справи, мав можливість ще 02 березня 2023 року дізнатись про наступну дату судового засідання або про результат розгляду справи.

Отже, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи, в судові засідання 02 березня 2023 року та 03 березня 2023 року не з`являвся, належним чином свою неявку до Солом`янського районного суду міста Києва не обгрунтував, а тому, зважаючи на обов`язок суду дотримуватись розумного строку розгляду справи та недопущення зловживання її учасниками своїми процесуальними правами, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності правопорушника.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 від 20 березня 2023 року про отримання копії оскаржуваної постанови (а.с. 21).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 до 20 березня 2023 року вживав заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження або звертався до суду для отримання копії оскаржуваної постанови, в тому числі в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження, що свідчить про недобросовісність його процесуальної поведінки.

Більш того, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 03 березня 2023 року була надіслана судом 13 березня 2023 року та оприлюднена в Реєстрі 15 березня 2023 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, ОСОБА_1 мав можливість дізнатись про результат розгляду справи, ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та міг оскаржити постанову в апеляційному порядку у встановлений законом строк.

Посилання в клопотанні про поновлення строку на те, що із текстом оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 ознайомився лише 20 березня 2023 року, як на поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки положення статті 294 КУпАП пов`язують обчислення десятиденного строку на апеляційне оскарження саме з днем винесення постанови, а не з днем ознайомлення з її текстом.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зауважити, що навіть після отримання копії оскаржуваної постанови 20 березня 2023 року, скаржник уклавши договір з адвокатом 22 квітня 2023 року, лише на 36-й день - 25 квітня 2023 року, звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Крім того, не може свідчити про поважність причин пропуску процесуального строку і посилання захисника на скрутне матеріальне становище скаржника та подання дружиною ОСОБА_1 позовної зави про розлучення. На переконання апеляційного суду, наведені обставини, навіть у випадку їх доведення належними та допустимими доказами, самі по собі не свідчать про відсутність можливості у ОСОБА_1 вчасно звернутись до суду з апеляційною скаргою, не допустивши тим самим значного пропуску строку на апеляційне оскарження.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП у разі відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Враховуючи викладене, наведені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними, тобто такими, що об`єктивно перешкоджали вчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою, тому виходячи з того, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянтом не доведено поважності причин пропуску такого строку, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката Мохнюка Дмитра Михайловича, поданого в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 03 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу адвоката Мохнюка Дмитра Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_1 ,на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 03 березня 2023 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О.Матвієнко