Провадження № 3/554/3419/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«04» грудня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Сметаніної А.В.,

за участю секретаря Злобинець Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава адміністративний матеріал, який надійшов з УПП в Полтавській області ДПП у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2023 року о 22 годині 37 хвилин, в м. Полтава по вул. Європейська, 29, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом BMW 1161, д/н НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп?янння у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, надав суду письмові заперечення на протокол, згідно яких просить закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суду пояснив, що 13 листопада 2023 року о 22 годині 37 хвилин він керував транспортним засобом BMW 1161, д/н НОМЕР_2 в м. Полтава по вул. Європейська, 29 та був зупинений працівниками поліції за порушення п.8.4.г ПДР України. Однак, при ухваленні постанови за ч.1 ст. 122 КУпАП, він почав сваритись з поліцейськими, через що працівник поліції, побачивши в базі, що відносно нього раніше був складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, викликав інший екіпаж працівників поліції, які, приїхавши на виклик, без встановлення ознак наркотичного сп?яніння, автоматично вказали, що в нього маються такі ознаки та запропонували пройти огляд в медичному закладі. При цьому, ці працівники поліції не пересвідчились, чи керував він транспортним засобом, не здійснили законну зупинку його транспортного засобу, а лише під?їхали на виклик іншого екіпажу. Також, він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, а лише зазначив, що поїде на своїй машині або на таксі, про що неодноразово вказував поліцейським. Просив працівників поліції видати йому направлення, щоб він зміг самостійно пройти огляд. Однак, працівники поліції склали відносно нього протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову пройти огляд у встановленому законом порядку. Потім він сів до працівників поліції в машину і сказав, що погоджується поїхати з ними на огляд, але вони йому сказали, що вже пізно, що ними вже складено протокол. Тоді він самостійно поїхав до медичного закладу, о 00.25 годин 14.11.2023 року пройшов огляд, згідно висновку від 14.11.2023 року в нього ознак сп?яінння не виявлено. Вважає дії працівників поліції такими, що суперечать вимогам закону, а тому просить закрити відносно нього провадження за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши доводи його письмових заперечень, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків:

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14, відповідальність за ст. 130 КУпАП, зокрема, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або, які, керуючи транспортним засобом, відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ країни № 1103 від 17.12.2008.

Згідно п.п.2,6,7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.п.8, 12 Розділу ІІ вказаної Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Вказані норми мітяться також у відповідному Порядку, затвердженого постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп?яніння, складені з порушенням вимог Інструкції та Порядку, вважаються недійсними.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 628292 від 13.11.2023 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до яких останні підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп?яніння у встановленому законом порядку; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.11.2023, відповідно до якого, в ОСОБА_1 наявні ознаки сп?яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, огляд не проводився, у зв?язку із відмовою, а також відеодиском, на якому міститься запис події.

Оцінюючи надані докази, судом було встановлено наступне:

13 листопада 2023 року о 22 годині 37 хвилин, в м. Полтава по вул. Європейська, 29, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом BMW 1161, д/н НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції за порушення п.8.4.г ПДР України, за що ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП до штрафу в сумі 340 грн., що підтверджується наданою ОСОБА_1 копією постанови від 13.11.2023 року.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що дії особи, яка склала протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП не відповідають вимогам закону, оскільки зупинку автомобіля здійснював зовсім інший екіпаж поліції, а поліцейський, який складав протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП перебував в другому екіпажі, який не зупиняв його автомобіль і не пересвідчувався в тому, що саме він керував транспортним засобом.

Так, до матеріалів справи ОСОБА_1 надана копія постанови від 13.11.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП до штрафу в сумі 340 грн., що підтверджує факт порушення водієм ОСОБА_1 положень ПДР України, які б, відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього, що і було зроблено.

Тому, на думку суду, оскільки водій ОСОБА_1 допустив порушення ПДР України, за які його слід було б зупинити, дії працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу під керуванням останнього, повністю відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Доводи правопорушника щодо неможливості скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП особою, яка перебувала в іншому екіпажі, а не в тому, який здійснював зупинки транспортного засобу не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Також, відповідно до п. 2,3 Розділу ІІ Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З дослідженого судом відеозапису вбачається, що працівником поліції дійсно було встановлено, що на ОСОБА_1 раніше було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та відповідно до вимог п. 2,3 Розділу ІІ Інструкції, де передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, проведено такий огляд та зазначено, що в останнього маються ознаки наркотичного сп?яніння: розширені зіниці, які не реагують на світло; почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Працівником поліції неодноразово зазначалось ОСОБА_1 про існування підстав вважати, що останній перебуває з ознаками наркотичного сп?яніння, вказані ознаки були повідомлені правопорушнику та вказані як в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.11.2023, так і в протоколі про адміністративне правопорушення.

На відеозапису чітко вбачається, що працівниками поліції ознаки сп`яніння були встановлені не формально та не автоматично, ними було перевірено колір обличчя, реакцію на світло очей за допомогою ліхтарика, поведінка ОСОБА_1 також не відповідала обстановці, останній був збуджений, нервовий, підвищував голос, рухи тіла та міміка були жваві та неадекватні, на чому акцентував увагу працівник поліції.

Вказане в свою чергу свідчить про те, що вищезазначені вимоги порядку проходження огляду на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 працівниками поліції порушено не було, адже до висновку щодо наявності ознак сп?яннні у водія, поліцейські прийшли на підставі перевірки ознак такого стану.

Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції дійшли висновку про наявність в нього ознак сп`яніння лише на підстав даних про раніше складений протокол на підставі ч.1 ст. 130 КУпАп, не відповідають матеріалам справи та дослідженому в судовому засіданні відеозапису.

Відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Отже, працівники поліції не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для здійснення огляду повинні були забезпечити його проведення в закладі охорони здоров?я.

Працівниками поліції неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд у встановленому законом порядку, тобто в медичному закладі та повідомлено, що останній, відповідно до вимог закону, повинен пройти такий огляд в присутності працівника поліції. На що ОСОБА_1 зазначив, що поїде в лікарню лише на власній машині чи на таксі, оскільки в нього такі принципи. В цей час ОСОБА_1 звернувся в телефонному режимі за правовою допомогою та йому було повідомлено, що він має право протягом 2 годин самостійно з?явитись в лікарню для проходження огляду.

Такі доводи ОСОБА_1 суперечать вимогам чинного законодавства, а саме ст. 266 КУпАП, відповідно до якої огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, вимогам Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, п.17 Розділу ІІІ, якої передбачає, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку, а п. 20 Розділу ІІІ встановлює, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках, один з яких видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, а також Порядку затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008, п.7 якого передбачає, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров?я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

З поведінки водія, зафіксованої на відео, чітко видно, що останній ухиляється від проходження огляду в закладі охорони здоров?я на вимогу працівника поліції, який повинен забезпечити такий огляд в закладі охорони здоров?я в його присутності.

Така поведінка правопорушника правомірно розцінена працівником поліції, як відмова від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, що і було зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, в поведінці водія ОСОБА_1 відобразилася об?єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан сп?яніння.

З цих підстав суд не приймає до уваги наданий ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 14.11.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 особисто з?явився до медичного закладу та о 00.25 годин проведено його огляд, ознак сп?яніння не виявлено, оскільки проходження медичного огляду особою не у встановленому законом порядку, не свідчить про дотримання процедури проведення медичного огляду у відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП, відповідних Порядку та Інструкції.

Письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що він не згоден з протоколом, а також, що він після складення протоколу погодився поїхати в медичний заклад з працівником поліції не впливають на висновки суду, якого той дійшов під час розгляду справи.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду підтверджується також письмовими поясненнями свідків, які містяться в матеріалах справи.

Щодо доводів ОСОБА_1 про відсутність безперервного відеозапису проведення огляду, то суд зазначає, що та обставина, що на відеозаписі зафіксовані не всі дії працівників поліції сама по собі не може свідчити про фальсифікацію вказаного доказу та його недопустимість, оскільки, з відеозапису вбачається, що працівники поліції відповідно до вимог закону проводили огляд водія, залучили свідків, виписали направлення на огляд, оформили інші матеріали та склали протокол.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність даних, зафіксованих на відеозаписі, наданим працівниками поліції.

Крім того, в ч.2 ст. 266 КУпАП зазначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи огляд проводився у присутності двох свідків, письмові пояснення яких долучені до протоколу, що повністю відповідає вимогам ч.2 ст. 266 КУпАП, а тому наявність чи відсутність технічного засобу відеозапису, при наявності двох свідків, не впливає на законність процедури проведення огляду.

Таким чином, судом встановлено, що процедуру проведення медичного огляду ОСОБА_1 проведено у точній відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП та відповідних Порядку та Інструкції.

Всі доводи правопорушника, викладені як в письмових запереченнях так і в судовому засіданні, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, спростовуються зібраними по справі доказами та розцінюються судом як версія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Щодо інших доводів, на які посилався правопорушника, то суд вважає необхідним зазначити наступне:

Обов?язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін, з посиланням на з?ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склались.

Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі Хаджинастасіу проти Греції національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Кузнецов та інші проти Російської Федерації зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи Серявін та інші проти України, Проніна проти України), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, зокрема, відповідно до п. 58 Рішення ЄСПЛ по справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04) від 10 лютого 2010 року визначено, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Роуз Торія проти Іспанії, параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (рішення у справі Хірвісаарі проти Фінляндії, параграф 32).

Зазначені тези знаходять своє підтвердження і у Постанові Верховного суду від 28 березня 2017 року по справі №800/527/16.

У пункті 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що обов`язок судів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд вважає, що обсяг вмотивування даного судового рішення є достатнім для його прийняття.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівником поліції вимог ст. 254, 255, 256, 268 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст. 266 КУпАП, відповідних Порядку та Інструкції які регламентують процедуру проведення огляду, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп?яніння відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушником, такі і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на характер вчиненого правопорушення та суспільну небезпечність вчиненого, а також той факт, що відмова особи від проведення огляду на стан сп`яніння є грубим порушенням та має підвищену суспільну небезпеку, враховуючи особу правопорушника, інші обставини в справі, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осібвстановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2023 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2 684 грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч.1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень 00 копійок в дохід держави (отримувач: ГУК Полтавської області/ 21081300; ; Банк отримувача: Казначейство України «ЕАП»;номер рахунок (IBAN): UA0016001; код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п?ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/Шевченків.р-н//22030101, код отримувача: 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0016722, код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Строк пред`явлення постанови до виконання до 04 березня 2024 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: А.В. Сметаніна