Дата документу Справа № 322/948/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 322/948/22 Головуючий в 1 інст. Гасанбеков С.С.
Провадження №33/807/349/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Притули С.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 3 березня 2023 р., якою

ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя суду першої інстанції встановив, що 30.11.2022 р. о 17 год. 20 хв. на 59 км. автодороги Запоріжжя-Донецьк ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 30.11.2022 серії ААД № 307443 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підписаним особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздрукованими показниками газоаналізатора, згідно з якими показник рівня алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 3,39 проміле, відеозаписом, на якому зафіксовано процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що не керував транспортним засобом, за кермом знаходився його товариш, а він пересів за кермо для виправлення технічної несправності автомобіля.

Вказує, що диск із відеофіксацією події, який долучений до матеріалів справи, не містить доказів факту керування ним транспортним засобом. Також у протоколі відсутні свідки, які б могли підтвердити, що саме він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу суду, що при складанні матеріалів адміністративної справи відносно нього, працівниками поліції не долучено безумовних та переконливих доказів об`єктивної сторони правопорушення та його вини, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить скасувати постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 3 березня 2023 р., провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_1 та його адвоката Притули С.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 307443 від 30.11.2022 р. підтверджується: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.11.2022 р. з зазначенням виявлених ознак алкогольного сп`яніння у вигляді різкого запаху алкоголю з порожнини рота, невнятне мовлення, нестійка хода (а.с.5), диском з відеозаписом події, роздруківкою протоколом приладу «Драгер» від 30.11.2022 р. з результатом 3,39 проміле (а.с.6).

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта, що він не керував транспортним засобом, суд проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.

В ході апеляційного перегляду ОСОБА_1 пояснив, що він не керував транспортним засобом. Після того, як його автомобіль заглух, він пересів на водійське місце та намагався його завести, і в цей момент до нього підійшли поліцейські. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння він не відмовився, оскільки автомобілем не керував.

При цьому, факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується іншими доказами у справі, які суд не може залишити без уваги.

Так, відеозаписом події, долученого до справи, зафіксовано перебування ОСОБА_1 в автомобілі ВАЗ 2108 на місці водія. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» саме як водію, погодився, при цьому жодних заперечень цьому факту не надав, факт керування автівкою на запитання працівника поліції не заперечував. За результатом продуття, спецприлад показав результат вмісту алкоголю 3,39 проміле. На питання поліцейського ОСОБА_1 підтвердив вживання алкогольних напоїв. При цьому інших осіб на відео не зафіксовано.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, а сукупність відображеної на відео інформації переконує у керуванні ОСОБА_1 автомобілем.

Згідно п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідаючи на доводи апелянта щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , критерію належності у зв`язку з відсутністю посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис події, апеляційна інстанція виходить із наступного.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

З матеріалів справи вбачається, що відеозапис події поліцейським здійснено нагрудною бодікамерою, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому, ОСОБА_1 з протоколом ознайомлений під особистий підпис, жодних заперечень не надав.

На переконання апеляційного суду працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП, а зафіксовані на відео події наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення у рамках даної справи.

При цьому самі зафіксовані обставини, які мали місце за участю ОСОБА_1 не оспорюються апелянтом.

Суд зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Тому, на думку апеляційного суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а позиція останнього спрямована на уникнення адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 3 березня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник