ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8567/23
провадження № 3/753/3868/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 24 травня 2023 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10 травня 2023 року серії ААД № 029272, водій ОСОБА_1 10 травня 2023 року, о 09 год. 15 хв., за адресою: м. Київ, вул. Зарічна, 16 (проспект Миколи Бажана) керував транспортним засобом «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки при безперервній відеофіксації, результат 0,39‰.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, й дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 029272 від 10 травня 2023 року, складений стосовно ОСОБА_1 , результат алкотестера «Драгер», акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу, копія водійського посвідчення ОСОБА_1 , CD-диск з бодікамери поліцейського.

У судовому засіданні захисник Домітращук І.М. просила провадження у справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Подала до суду письмові заперечення, які вмотивовані тим, що вину у вказаному адміністративному правопорушенні ОСОБА_1 повністю заперечує.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтримала заявлені заперечення про закриття справи і вказала, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 складений з порушенням норм чинного законодавства, і вважає, що докази зібрані по цій справі є неналежними та недопустимими.

Захисник вказує на те, що поліцейський виписуючи направлення на проходження огляду не направив ОСОБА_1 до медичного закладу для повторного огляду, оскільки останній не погодився з таким результатом одразу на місці. Понад це, захисник зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено процедуру проходження огляду, а також його права.

На думку захисника, відеозапис з бодікамери поліцейського є неналежним доказом, оскільки матеріали справи не містять конкретизованих даних про технічний засіб, яким здійснено фіксацію. Крім цього, відеозапис є небезперервним та містить тільки фрагменти спілкування з поліцією.

На додаток до викладеного захисник також вказувала на те, що ОСОБА_1 є водієм, а його робота пов`язана з постійними відрядженням, що є єдиним способом заробітку та забезпечення сім`ї, є багатодітним батьком та має на утриманні трьох малолітніх дітей.

На підставі викладеного, захисник просила закрити справу стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 029272 від 10 травня 2023 року, складеного стосовно ОСОБА_1 , останній порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як встановлено ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З долученого до матеріалів справи відеозапису, на якому зафіксовано процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції на місці зупинки вбачається, що ОСОБА_1 одразу погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

З результатом, визначеним технічним приладом «Alcotest DRAGER 6810» - 0,39‰ ОСОБА_1 був ознайомлений та не заперечував його результату.

При цьому поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 , що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника, що ОСОБА_1 не було роз`яснено право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладні та що направлення на медичний огляд складено за невідомих йому обставин, суддя оцінює критично, оскільки з вказаного відеозапису, що приєднаний до матеріалів справи, чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 декілька разів підтвердив, що вживав алкоголь та не заперечував запаху алкоголю та пояснював це тим, що вночі пив.

Щодо посилання захисника на те, що відеозаписи не є безперервними, то слід зазначити, що відеоматеріали, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення є чіткими та відображають обставини, які мають значення для справи, тому є допустимими доказами та оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а також узгоджуються з іншими доказами по справі.

На підставі викладеного, суддя дійшла висновку про те, що досліджені судом докази є належними і допустимими, та у своїй сукупності поза розумним сумнівом підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а твердження сторони захисту про суд вважає безпідставними.

Не дають підстав для закриття справи і інші доводи захисника, які є формальними та жодним чином не свідчать про незаконність чи необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки висновки суду ґрунтуються на доказах, що містяться у матеріалах справи.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання Законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, оскільки адміністративне правопорушення вчинене на транспорті, що за своєю природою несе високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, вважаю, що стягнення у виді штрафу в розмірі, що передбачено цією санкцією, із позбавленням права керувати транспортними засобами, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя М.С. Бондаренко