Справа № 450/102/23 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 33/811/415/23 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

за участю представника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - адвоката Репецького В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою представника - адвоката Репецького Віталія Васильовича на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 березня 2023 року,

встановив :

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.03.2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки та з оплатним вилученням транспортного засобу AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 , визнаний винним у тому, що він 01.01.2023 року о 03 год. 30 хв. по вул. Шевченка, 5, с. Пасіки-Зубрицькі, Львівського району, Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI A6 д.нз. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Повторно протягом року вчинив дії за які притягався до адміністративної відповідальності Миколаївським районним судом Львівської області. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

На дану постанову адвокат Репецький В.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить: скасувати постанову, винести нову, якою закрити провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Апелянт покликається на те, що у справі № 450/102/22 не додержано повною мірою вимог статтей 245, 280 КУпАП, а відтак, за таких обставин судове рішення у справі не можна вважати законним та обґрунтованим, воно підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, виходячи із наступного. В клопотанні від 27.02.2023 року викладені пояснення та доводи особи, котра притягається до адміністративної відповідальності щодо обставин, котрі зазначенні в протоколі та матеріалах адміністративної справи. Додатково 09.03.2023р. долучено копію судового рішення, яке набрало законної сили. Фактично, оскаржувана постанова ґрунтується на факті самообмови ОСОБА_1 , а також на припущеннях щодо існування фактів, котрі не підтверджені жодним належними та допустимими доказами. Вказує, що незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення 1 інстанції підтверджується такими доводами.

Зазначає, що протокол серія ААБ №174217 від 01.01.2023р. зазначено про керування «.. з ознаками алкогольного сп`яніння». Водночас, в ст. 130 КУпАП встановлено склад правопорушення у вигляді «керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння». Таким чином, на думку апелянта, склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений в протоколі, не відповідає диспозиції ст. 130 КУпАП та п. 2.5 ПДР.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що вимоги інспектора за відсутності відеореєстрації були адресовані до особи, щодо якої відсутні будь-які фактичні дані стосовно здійснення ним керування транспортним засобом ( як і перебуванням ТЗ в русі), а виключно на підставі перебування особи поблизу ТЗ та внаслідок самообмови. Остання полягає у тому, що в матеріалах справи (а.с. 6) міститься пояснення, яке було надано для підписання ОСОБА_1 працівником поліції. Вказує, що зміст даного пояснення не узгоджується навіть з гіпотетичною версією поліції, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що працівниками поліції було зупинено певний транспортний засіб. Звертає увагу, що висновок першої інстанції про те що, ОСОБА_1 керував автомобілем, який наздоганяли працівники поліції, про те що останній зупинив автомобіль та вийшов з нього, не лише не відповідають дійсності, а й суперечать наявним у справі доказам. Також на відеозаписі відсутні номерні знаки автомобіля, який наздоганяли працівники поліції, немає жодних доказів , що ОСОБА_1 виходив з даного автомобіля чи керував ним.

Апелянт покликається, що крім того в матеріалах справи (а.с.2) міститься постанова ЕАР№ 6353911 від 01.01.2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП., підставою винесення якого було керування ТЗ особою, яка позбавлена права керування. Так, 01.02.2023 рішенням Сихівського районного суду м. Львова в справі № 464/270/23 позов задоволено, скасовано постанову ЕАР №6353911 від 01.01.2023 року, провадження у справі закрито. Рішення набрало законної сили 14.02.2023 року. Вказує, що в оскаржуваній постанові судді Пустомитівського районного суду Львівської області вказано, що покликання сторони захисту на дане рішення не спростовують факту керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки рішення начеб-то мотивоване відсутністю заперечень відповідача. Апелянт підкреслює, що в жодній із зазначених справ немає доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 , наведені вище доводи свідчать про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, зазначає, що судом 1 інстанції було проігноровано, не взято до уваги та не відображено у оскаржуваній постанові деяких доводів сторони захисту.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак в судове засідання не з`явився з невідомих причин, його представник не заперечував проти слухання справи без його участі.

Заслухавши пояснення представника - адвоката Репецького В.В., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Згідноз ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає за повторне протягом року керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174217 від 01.01.2023 року, що відповідає вимогам ст. 256 КУАП, та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення(а.с. 1);

- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6353911 від 01.01.2023 року за ч.4 ст. 126 КУпАП, яка скасована рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 01.02.2023 року ( а.с. 2);

- актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де ОСОБА_1 від підпису відмовився ( а.с. 4,5);

- пояснення ОСОБА_1 від 01.01.2023 року, де останній вказує, що він керував авто марки Ауді д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Шевченка у с. Пасіки Зубрицькі, де його зупинили працівник поліції. Письмові пояснення власноруч підписані правопорушником ( а.с. 6);

- рапортом старшого лейтенанта поліції ПОГ СВГ ВП ЛРУП № 2 ГУНП в Львівській області Єлісєєва М. від 02.01.2023 року (а.с. 7);

- довідкою старшого інспектора САП ЛРУП № 2 ЛРУП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Чухай В. від 02.01.2023 року (а.с. 10);

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського з CD-диску з якого вбачається, що працівником патрульної поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на що останній відмовився (а.с. 11).

Апеляційний суд не приймає до уваги і покликання сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апелянт в судовому засіданні звернув увагу на те, що вимоги інспектора за відсутності відеореєстрації були адресовані до особи, щодо якої відсутні будь-які фактичні дані стосовно здійснення ним керування транспортним засобом. Цей факт спростовується рапортом старшого лейтенанта поліції ПОГ СВГ ВП ЛРУП № 2 ГУНП в Львівській області Єлісєєва М. від 02.01.2023 року, відеозаписами долученими до матеріалів справи, на яких чітко видно рух автомобіля Ауді д.н.з. НОМЕР_1 , з якого вийшов ОСОБА_1 .

З приводу покликань захисту на те, що протокол серія ААБ №174217 від 01.01.2023р. зазначено про керування «.. з ознаками алкогольного сп`яніння», що інкримінується ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ст. 130 КУпАП та п. 2.5 ПДР. Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Репецького Віталія Васильовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 березня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА