Справа № 365/187/23 Номер провадження: 3/365/108/23
ПОСТАНОВА

іменем України

06 червня 2023 року смт Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області ХИЖНИЙ Р. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 справу за адміністративним матеріалом, який надійшов від Відділення поліції № 2 Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зі слів непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

27.03.2023 року о 12 год. 45 хв. в с. Войтове по вул. Миру, гр.-н ОСОБА_2 керував автомобілем «Шкода Fabia» д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, виражене почервоніння обличчя. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вчинив відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вину у вчиненому не визнав. Зазначив, що він не керував транспортним засобом, а тому не є суб`єктом вказаного правопорушення, відтак обов`язку проходити огляд на стан алкогольного спяніння він не мав. Підтримав позицію свого захисника щодо закриття провадження по справі.

Захисник Гончаренко О.О. звернувся до суду із письмовим клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтовує тим, що наявні обґрунтовані сумніви у встановленні часу вчинення правопорушення та відповідності цього часу інформації зазначеній протоколі про адміністративне правопорушення. По-перше, в протоколі час вчинення правопорушення зазначений 11 год. 45 хв, в той час у рапорті вказано, що телефонне повідомлення про порушення від свідка ОСОБА_3 надійшло на спецлінію «102» о 12 год. 22 хв, свідки ж у своїх показах вживали фразу «після обід», що сприймається у суспільстві як час не раніше 12 год. Отже, час вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності. По-друге, протокол про адміністративне правопорушення має виправлення, що категорично заборонено правилами оформлення відповідного документа. Так неозброєним оком видно, що час 11 год. 45 хв. виправлений на 12 год. 45 хв. По-третє, фабула протоколу про адміністративне правопорушення не містить у собі інформації про відмову від проходження огляду. В протоколі зазначено наступне: «Огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків», тобто не вказано слово "пройти". З такого формулювання не можна стверджувати про категоричну відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. По-четверте, фабула висунутого адміністративного правопорушення неповна та не характеризує його об`єктивної сторони. Якщо особі кваліфікують правопорушення у вигляді відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, така відмова має відбуватися від огляду як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, про що має бути відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення. По-п`яте, огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння розпочато безпідставно, а як наслідок його відмова від такого огляду не може бути доказом вини особи у вчиненні відповідного правопорушення. Так матеріали справи не містять доказів щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом, крім письмових пояснень осіб. Відеозапис, наданий працівниками поліції, не фіксує момент керування транспортним засобом. По-шосте, ставить під сумнів фахову підготовку працівників поліції. По-сьоме, покази свідків мають сприйматись судом критично, оскільки вони містять у собі суперечності. По-восьме, застосована процедура направлення ОСОБА_2 на огляд до закладу охорони здоров`я та письмове направлення на такий огляд є незаконними та недопустимими доказами у справі. Так, письмове направлення не відповідає дійсним обставинам справи; до нього внесено завідомо неправдиву інформацію; має різницю у дві години між часом зазначеним у ньому та часом його видачі; доказів того, що воно вручалось ОСОБА_2 взагалі немає; по факту заповнялося пізніше від складання протоколу, тобто на момент усної пропозиції/вимоги пройти огляд у закладі охорони здоровя, вручатися не могло, оскільки його на той момент не існувало; згідно позиції патрульного ОСОБА_4 вручалося ОСОБА_2 після складання відносно нього протоколу, тобто вже після сприйняття працівниками поліції відмови останнього від проходження огляду. За таких обставин, процедура направлення ОСОБА_2 на огляд до закладу охорони здоров`я, навіть за наявності уявного припущення, що він мав статус водія і керував транспортним засобом, відбулася з грубим порушенням порядку такого направлення, що в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП, наділяє огляд проведений відносно нього всіх ознак недійсного. По-дев`яте, наявність сумнівів щодо виявлення у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння. Так наданий відеозапис з місця події повністю спростовує такі ознаки, як почервоніння обличчя, хитка хода. ОСОБА_2 має діагноз: хронічний риносинусит, викривлення носової перегородки, хронічний гіпертрофічний риніт. Вказаний діагноз пов`язаний з проблемами носових раковин та зумовлює неприродний і неприємний запах, як з носа, так з ротової порожнини. По-десяте, матеріали справи не містять обов`язкового додатку до протоколу, що надає останньому ознак недопустимого доказу. Так до протоколу не додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. По-одинадцяте, відеозаписи надані працівниками поліції містять ознаки недопустимих доказів, зважаючи на розбіжності в часі, про які зазначалось вище. По-дванадцяте, ОСОБА_2 не відсторонювався працівниками поліції від керування транспортним засобом. По-тринадцяте, працівниками поліції до огляду ОСОБА_2 залучено свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , щодо яких наявні обгрунтовані сумніви у їх неупередженості в даній ситуації. По-чотирнадцяте, письмові матеріали справи у сукупності із здійсненим в судовому засіданні опитуванням осіб повністю не узгоджуються та не утворюють обставин за принципом «доведення вини поза розумним сумнівом». По-п`ятнадцяте, будучи у даному випадку особою відносно якої законом передбачено особливу процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, до ОСОБА_2 , а саме військовослужбовцем Збройних Сил України, такої процедури не застосовано, що тягне за собою наслідки недійсності його огляду і відмови від нього.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

-поясненнями свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що бачила, як 27.03.2023 року о 11 год. 45 хв. ОСОБА_2 їхав на автомобілі «Шкода Фабія» по вул. Миру в с. Войтове з великою швидкістю. Поблизу будинку № 8А, вказаний автомобіль був зупинений гр.-н ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_2 на автомобілі ледве не збив його сина ОСОБА_7 . Після цього, свідок викликала поліцію. ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах перегару з рота, хитка хода. ОСОБА_2 поводив себе зухвало, на вимогу працівників поліції пройти огляд стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Драгера» та в лікарні відмовився;

-поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що 27.03.2023 року приблизно о 12 год. знаходилась на роботі у магазині в с. Войтове, де працює продавцем. В цей час вона почула різкий звук гальмування, та побачила, як її чоловік ОСОБА_5 витягує із-за керма білої «Шкоди Фабія» водія, яким виявився ОСОБА_2 . Потім свідок дізналась, що вказаний автомобіль ледь не збив її сина ОСОБА_7 . ОСОБА_2 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах перегару з рота, визиваюча поведінка, хитка хода. Свідок зателефонувала до поліції. Після приїзду на місце події, поліцейські запропонували ОСОБА_2 пройти огляд стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в лікарні, на що останній відмовився;

-поясненнями свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що 27.03.2023 року приблизно о 04 год. ранку їхав на роботу та побачив у кюветі в с. Малий Крупіль білу «Шкода Фабіа», за кермом якої знаходився ОСОБА_2 , який був п`яний. Свідок запропонував свою допомогу, проте ОСОБА_2 відмовився. Близько 12 год. свідок повернувся додому в с. Войтове, та разом із сином ОСОБА_7 на автомобілі поїхали до місцевого магазину. Коли приїхали, син знаходився поруч з автомобілем. В цей час на шаленій швидкості проїхав автомобіль «Шкода Фабіа» білого кольору, який ледве не збив сина свідка ОСОБА_7 , після чого автомобіль почав різко гальмувати. Свідок зупинив вказаний автомобіль, за кермом знаходився ОСОБА_2 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах перегару з рота. Дружина свідка зателефонувала до поліції. Після приїзду на місце події, поліцейські запропонували ОСОБА_2 пройти огляд стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в лікарні, на що останній відмовився;

-поясненнями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що є поліцейським ВП № 2 Броварського РУП ГУНП в Київській області. 27.03.2023 року свідок разом з поліцейським ОСОБА_4 виїхали за викликом до с. Войтове. По прибуттю на місце події виявили автомобіль «Шкода Фабіа» білого кольору, в якому знаходився ОСОБА_2 . Останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, хитка хода, а тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння. ОСОБА_2 заперечував факт керування ним транспортним засобом, проте очевидці події однозначно стверджували, що ОСОБА_2 керував автомобілем та ледве не збив дитину. ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу та в медичному закладі, проте ОСОБА_2 відмовився. Всі події, що мали місці після прибуття поліції на місце події фіксувались на відео. Протокол про адміністративне правопорушення складав свідок, а направлення на огляд заповнював поліцейський ОСОБА_4 . Час зазначений в протоколі відповідає дійсності, так само як і час, виставлений на бодікамері;

-поясненнями свідка ОСОБА_4 який зазначив, що є поліцейським ВП № 2 Броварського РУП ГУНП в Київській області та надав суду пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182419 (а.с. 2);

-направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, яким зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в умовах медичного закладу КНП «Згурівська лікарня» (а.с. 4);

-відеозаписом портативного відеореєстратора, яким зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу та в умовах медичної установи (а.с. 10).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

В свою чергу, обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема Правил дорожнього руху.

Статтею 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 та ст. 40 Закону України № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII), поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що зібраними у справі доказами повністю доведена вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме вчиненні відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом повністю доводиться поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_6 . Наявність у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння, а також його відмова від проходження у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу та в умовах медичної установи повнітю підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , а також відеозаписом, наданим працівниками поліції та долученим до протоколу про адміністративне правопорушення. Вина ОСОБА_2 доведена «поза розумним сумнівом».

Аргументи сторони захисту жодним чином не спростовують вину ОСОБА_2 , та сприймаються судом як лінія захисту. Посилання захисника на відмінності у часі події, не сприймаються судом, оскільки не є критичними. Виправлення у протоколі, яке є неохайним виконанням цифри, також не є критичним та було вчинено до підписання протоколу особою, щодо якої він складений. Пропущене у протоколі слово «пройти» не впливає на суть правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_2 . Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки та в умовах лікарні. Спеціальна процедура огляду на стан спяніння щодо військовослужбовців, на яку посилається захисник, в даному випадку не застосовується, оскільки стосується лише вчинення військових адміністративних правопорушень, до яких не відноситься ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Щодо недолучення до протоколу акту огляду, яким зафіксовано відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, то вказана неточність повністю усувається показами свідків та відеозаписом, з яких чітко встановлено, що ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд також на місці зупинки. Суд не сприймає критично пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , оскільки жодні обставини не свідчать про їх зацікавленість або необ`єктивність, крім того, всі докази сприймаються судом у їх сукупності. Щодо встановленого ОСОБА_2 діагнозу, то навряд такі захворювання, як хронічний риніт, призводять до запаху перегару з ротової порожнини.

Під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення посвідчення водія не вилучалось. ОСОБА_2 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 , центр ДАІ 3211 (а.с. 2 - протокол, а.с. 84 - довідка).

ОСОБА_2 не притягувався до адміністративної відповідальності (а.с. 11 довідка).

В судовому засіданні було встановлено, що дане правопорушення було вчинено ОСОБА_2 , який винен в його вчиненні, підлягає адміністративній відповідальності, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено, майнова шкода не заподіяна.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_2 адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 245, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисником протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СУДДЯ Р. В. ХИЖНИЙ