Справа № 358/245/23 Провадження № 3/358/256/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С., за участю за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Божка М.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ісайки, Богуславського району Київської області, працюючого охоронником в ТАС АГРО с.Медвин, Білоцерківського району Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 15.04.1999 року Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , якому у відповідності зі ст. 268 КпАП України роз`яснені його права, -

- за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

18 лютого 2023 року о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_1 по вул. Гуньківка в с.Ісайки, Обухівського району Київської області керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проведення медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість не визнав. Зазначив, що 18.02.2023 року він їхав з роботи з добового чергування на автомобілі ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_3 , цілу добу перед цим не спав, а до обіду різав дрова, тому сильно був втомлений. Приїхавши в с. Ісайки, біля магазину побачив знайомих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , біля яких зупинився, вони порозмовляли і вирішили поїхати відпочивати до нього ( ОСОБА_4 ) додому. Від`їхавши від магазину, його автомобіль наздогнав поліцейський патруль і зупинив світловим та звуковим сигналом. В автомобілі крім нього були ще два пасажира - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Зупинившись, він відкрив водійське вікно, і через нього розмовляв з поліцейськими. Під час розмови, поліцейський йому представився, але не повідомив причину зупинки та запідозрив, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, запропонував продути прилад «Драгер» на місці та проїхати в лікарню, однак він відмовився, оскільки запевняв, що не вживав алкогольні напої, а лише сутки не спав та був втомлений. У подальшому він вийшов з автомобіля, працівники поліції знову запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі, на що він відмовився. На запитання суду вказав, що протокол про адміністративне правопорушення йому давали на підпис, але він відмовився його підписувати, він на руки не отримував. Уже після складення протоколу, він розмовляв по телефону із знайомим, який порекомендував йому проїхати в лікарню на медичне освідування, що він і повідомив працівникам поліції, однак ті відповіли, що уже пізно, уже все складено. На запитання захисника Божка М.І. зазначив, що направлення до лікарні йому не надавали, протокол не вручали та вважає, що ознак алкогольного сп`яніння у нього не було. Крім того, повідомив, що після складення протоколу про адміністративне правопорушення він самостійно не міг проїхати в лікарню, хоча уже виявив таке бажання, однак не міг, оскільки працівники поліції вже викликали евакуатор, щоб забрати його автомобіль. Просив закрити провадження по справі.

В судовому засіданні адвокат Божок М.І. заявив клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, при дослідженні відеозапису з нагрудної боді камери ним було виявлено ряд порушень поліцейським порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме: ОСОБА_1 поліцейськими було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер» та у медичному закладі, проте ОСОБА_1 зазначив, що проходити огляд не має бажання; протокол про адміністративне правопорушення поліцейським зачитано не було, направлення на медичний огляд на місці складання протоколу не виготовлялося та ОСОБА_1 не надавався.

В судовому засіданні поліцейський СРПП ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Козенко Олександр Валерійович з приводу обставин складання у відношенні ОСОБА_1 адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП суду пояснив наступне. Так, перебуваючи на добовому чергуванні 18.02.2023, надійшов виклик про те, що в с. Ісайки Обухівського району Київської області, біля магазину хтось стоїть на автомобілі і водій п`яний. В подальшому, під час патрулювання в с. Ісайки, Обухівського району Київської області, було виявлено автомобіль марки ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_3 , який виїжджав від магазину. Догнавши даний автомобіль, він був зупинений і підійшовши до місця сидіння водія, він представився. З ОСОБА_4 в автомобілі були ще два пасажири. Під час розмови із водієм ОСОБА_4 , у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка мова, запах алкоголю. Водію ОСОБА_4 було запропоновано продути прилад Драгер на місці або проїхати в лікарню, на що він відмовився. Також водій ОСОБА_4 пред`явив документи не на автомобіль ВАЗ 2108, а на автомобіль ВАЗ 2105, на що була складена відповідна постанова, яку ОСОБА_4 також відмовився підписувати. Був складений протокол, акт, направлення, постанова, опитані свідки. У медичний заклад водій ОСОБА_4 відмовився проїхати, вів себе агресивно, ображав. На питання захисника, поліцейський відповів, що на планшет повідомлення про те, що біля магазину в с. Ісайки перебуває водій автомобіля, прислав анонім, запису телефонної розмови з ним немає.

Свідок по справі ОСОБА_7 в судовому засідання пояснив, що він є мобілізованим до ЗСУ та працює в «Роті охорони» при Богуславському військкоматі. 18.02.2023 року він перебував у спільному наряді з поліцейськими. Приїхавши в с. Ісайки, Обухівського району Київської області, побачив автомобіль ВАЗ 2108, який їхав неадекватно (виляв у різні сторони по дорозі). Поліцейські його зупинили включивши мигалки, доганяли. Після зупинки, поліцейські попросили у водія пред`явити документи, на що він їх не давав і не виходив із автомобіля. Він особисто відчув від водія перегар, неадекватну реакцію, сперечався був п`яний. В автомобілі ВАЗ 2108 перебували ще два чоловіки. Поліцейський пропонував водієві ВАЗ 2108 продути прилад Драгер на місці чи проїхати до лікарні в м. Миронівку, на що водій ОСОБА_4 відмовився, на що було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та постанова за те, що автомобіль був без документів. На питання захисника, пояснив, що із поліцейськими вони (військові) перебувають лише в спільному наряді, поліцейські перевіряють громадян, а вони військова комендатура військових. Від водія ОСОБА_4 він відчув різкий запах алкоголю, тобто останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, також склали постанову за керування без документів на автомобіль. Коли ОСОБА_4 пропонували продути Драгер та проїхати в лікарню, все це фіксувалося на боді камеру поліцейського.

Свідок по справі ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 18.02.2023 року він разом із ОСОБА_8 перебував у останнього вдома по АДРЕСА_2 , де вживали спиртні напої. Коли все випили, вирішили піти до магазину купити ще спиртного, де побачили знайомого ОСОБА_9 на автомобілі ВАЗ 2108, який розповів їм, що їде з роботи та сильно втомився, добу не спав. Поговоривши з ОСОБА_4 , вони всі вирішили взяти спиртні напої, закуску та поїхати до ОСОБА_9 додому, щоб останній поставив автомобіль та вживав алкогольні напої разом із ними. При цьому, ОСОБА_4 розповідав, що у нього поганий настрій, оскільки він посварився з дружиною, не спав сутки та був сильно втомлений. Далі вони скупилися в магазині, і на автомобілі ОСОБА_4 , який був за кермом, поїхали до нього додому. Від`їхавши від магазину приблизно 300 метрів, до них під`їхав патрульний автомобіль, працівники якого підійшли до водія ОСОБА_4 , розмовляли з ним та повідомили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскілки чули запах алкоголю з салону автомобіля. ОСОБА_4 їм відповів, що він не вживав, що це запах алкоголю від його пасажирів, на що поліцейські запропонували пройти ОСОБА_4 огляд на вживання алкоголю на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або проїхати в лікарню. ОСОБА_4 відмовився від усього, не погодився ні на один огляд, лише виявив бажання проїхати в лікарню, коли уже порозмовляв з кимось по телефону і йому порадили проїхати в лікарню, але поліцейські йому в цьому відмовили, оскільки сказали що уже був складений протокол за відмову. Ознак алкогольного сп`яніння він у ОСОБА_4 він особисто не бачив, і чому останній не погодився продути прилад Драгер чи проїхати в лікарню, не знає, можливо через втомленість та поганий настрій, оскільки напередодні розповідав, що посварився з дружиною, був знервований, засмучений. Весь період часу спілкування ОСОБА_4 із поліцейськими, а це приблизно 30 40 хв., він провів разом із ОСОБА_8 , з яким розпивав алкогольні напої на капоті автомобіля ОСОБА_4 і точно не пам`ятає коли саме був складений протокол на ОСОБА_4 . Потім військові попросили його з ОСОБА_10 покинути дане місце події, і вони пішли, а ОСОБА_4 залишився спілкуватися з поліцейськими.

Свідок по справі ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 18.02.2023 року він перебував у себе вдома по АДРЕСА_2 з товаришем ОСОБА_11 , де вживали спиртні напої. Потім пішли в магазин купити ще спиртного, де побачили знайомого ОСОБА_9 на автомобілі ВАЗ 2108, який розповів, що їде з роботи. Вони поговорили з ОСОБА_4 , та вирішили взяти спиртні напої, закуску та поїхати до ОСОБА_9 додому, щоб останній поставив автомобіль та мали намір разом вживати алкогольні напої. При цьому, ОСОБА_4 розповідав, що у нього поганий настрій, оскільки він посварився з дружиною, не спав сутки та був сильно втомлений. Далі вони скупилися в магазині, сіли в автомобіль ОСОБА_4 і поїхали до нього додому, щоб вживати алкогольні напої. Від`їхавши від магазину, їх зупинив патрульний автомобіль, працівники якого підійшли до водія ОСОБА_4 , розмовляли з ним та повідомили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Він з ОСОБА_12 вийшов з машини та стояв весь час поряд автомобіля ОСОБА_4 та бачив, як ОСОБА_13 відмовився продути Драгер, відмовився проїхати в лікарню, так як у нього був поганий настрій. Ознак алкогольного сп`яніння він у ОСОБА_4 не бачив, і чому останній не погодився продути прилад Драгер чи проїхати в лікарню, він не знає. Приблизно десь 30 хвилин він разом із ОСОБА_11 вживав алкогольні напої на капоті автомобіля ОСОБА_4 , поки той розмовляв із поліцейськими, а потім військові попросили його з ОСОБА_12 покинути дане місце події, і вони пішли, а ОСОБА_4 залишився спілкуватися з поліцейськими. На питання захисника відповів, що він чув, як ОСОБА_4 просив поліцейських проїхати в лікарню уже тоді, коли йому по телефону хтось порадив це зробити, до цього він від усього відмовлявся, але поліцейські сказали, що уже протокол складено і уже пізно. ОСОБА_4 постійно просив поліцейських повідомити йому причину зупинки, на що поліцейські не повідомляли, був на нервах, психував. А в лікарню ОСОБА_4 сам не міг поїхати, оскільки уже був викликаний евакуатор.

Відповідно до статті 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наданих в суді пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, доводів захисника, пояснень свідка ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , поліцейського Козенка О.В., керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Правилами дорожнього руху регламентовано, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, та передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану сп`яніння закріплені у п.п. 3, 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, та п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року №1413/27858.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як убачається з матеріалів цієї справи особа, що притягується до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці вимог наведених Правил не дотримався, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 180910 від 18.02.2023, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- відеозаписом з нагрудної бодікамери працівників СРПП ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області Tecsar-43-GWP, інв. 6/92, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм указаних правил ПДР;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.02.2023;

- рапортом чергового інспектора чергової частини ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області Пасічного В. про те, що 18.02.2023 отримано заяву та зареєстровано ЄО за №534;

Доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Божка М.І. щодо закриття справи суд вважає непереконливими.

Так, судом в судовому засіданні було відтворено у повному обсязі відеозапис, у відповідності до якого встановлено, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції шляхом переслідування. Працівник поліції неодноразово (більше п`яти разів) пропонує ОСОБА_1 пред`явити документи. Під час спілкування у працівників поліції стан ОСОБА_1 визвав сумнів щодо перебування його у стані алкогольного сп`яніння. На пропозицію працівників поліції пройти тест на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Drager», водій відмовляється. ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі. Вказані пропозиції були висловлені співробітником поліції чіткою і зрозумілою мовою, та їх смислове значення неможливо зрозуміти в іншій спосіб.

При цьому відповідь ОСОБА_1 , що він не буде проходити огляд, їхати нікуди не хоче, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності. Крім цього, після того, як ОСОБА_1 у присутності свідків на конкретні запитання інспектора сказав, що на місці проходити огляд не погоджується, у лікарню не поїде, на запитання інспектора відповів, що нічого підписувати не буде.

Необхідно відмітити, що з відеозапису також чітко убачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та зупинився. Вказане не заперечувалося ОСОБА_1 й у судовому засіданні.

Доводи сторони захисту щодо складання направлення ОСОБА_1 на медичний огляд та не пред`явлення такого направлення останньому, на переконання суду, не свідчить про неправомірність дій поліцейських, оскільки за умови відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не тільки на місці зупинки, а і у медичному закладі, що було вчинено ОСОБА_1 у присутності свідків, працівники поліції позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується із п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1103.

Вказаним Порядком, також, не передбачено обов`язку співробітника поліції оголошувати таке направлення особі, яка відмовилася від проходження медичного огляду та свідкам.

Суд вважає, що дії працівників поліції у цій ситуації є вірними, оскільки ОСОБА_1 інкримінується не керування у стані алкогольного сп`яніння, а саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є окремим складом правопорушення та є закінченим з моменту такої відмови.

Вказане не міг не розуміти ОСОБА_1 , оскільки маючи посвідчення водія, презюмується, що особа має у повному обсязі знати Правила дорожнього руху.

Так, як зазначено у ПДР, водій транспортного засобу, як учасник дорожнього руху, відповідно до вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги цим Правил, зокрема, й тих, які зобов`язують водіїв виконувати вимоги поліцейських. Пунктом п. 2.5 ПДР України передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксована подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом, свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме, відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно абз. 1, 4 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись (згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 року).

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007 постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст.251 та ст.252 КУпАП вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно довідки центру ДАІ 3207 вбачається, що згідно бази ІПНПУ, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Ісайки Богуславського району Київської області, отримував посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 03.07.2001 категорії В з 03.07.2001 та категорії С з 03.07.2001.

У цій ситуації суд ураховує обставини, визначені ст. 33 КУпАП, обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність не встановлено, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню її вини, необхідним і достатнім для її виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, ч.1 ст.130, 251, 252, 283-285, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UА 0010001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (Стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної служби буде стягнуто з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 34 000 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження №61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Повний текст постанови складений 06.06.2023 року.

Головуючий: суддя К. С. Романенко