ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/289/23 Справа № 700/117/23 Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Головуючий у І інстанції Пічкур С. Д. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2023 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційні скарги захисника Павленко С.І. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову судді Лисянського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та закрито справу у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та закрито справу у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_2 в період з 2017 року по даний час, перебуваючи у АДРЕСА_1 систематично вчиняв психологічне та економічне насильство відносно матері ОСОБА_3 , зокрема у липні 2021 року надсилав СМС-повідомлення з погрозами фізичної розправи на її мобільний телефон, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю, вчинив дії в результаті яких вона була вимушена залишити своє місце проживання, про що складено протокол про адміністративне правопорушення від 03 січня 2023 року серії ВАВ № 231081.

Він же, в період з березня 2022 року по даний час систематично вчиняв психологічне та економічне насильство відносно свого батька ОСОБА_2 , висловлюючи погрозами фізичної розправи, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю, вчинив дії в результаті яких батько був вимушений залишити своє місце проживання, про що складено протокол про адміністративне правопорушення від 03 січня 2023 року серії ВАВ № 231082.

Окрім того, ОСОБА_1 в період з березня 2022 року по даний час систематично вчиняла психологічне та економічне насильство відносно ОСОБА_2 , висловлюючи погрозами фізичної розправи, чим могла завдати шкоди психічному здоров`ю, вчинила дії в результаті яких ОСОБА_2 був вимушений залишити своє місце проживання, про що складено протокол про адміністративне правопорушення від 03 січня 2023 року серії ВАВ № 231083.

В апеляційних скаргах захисник Павленко С.І. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просить скасувати вищевказану постанову, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в їх діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує про порушення права на захист ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки їм не були роз`яснено їхні права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Таким чином, не здійснивши роз`яснення особам їхніх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, працівники поліції порушили права і вони фактично були позбавлені можливості скористатись ними, що тягне за собою визнання недопустимими всіх доказів, зібраних в ході перевірки заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Стверджує, що у протоколах про адміністративне правопорушення від 03 січня 2023 року серії ВАВ № 231083, ВАВ 231081, ВАВ № 231082 не розкрито, у чому полягав психологічний характер скоєного насильства та не розкрито суті скоєного адміністративного правопорушення та у відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не зазначено, яка могла бути чи була завдана шкода здоров`ю потерпілого.

Також ОСОБА_1 не була вручена копія цього протоколу.

Вказує на відсутність доказів на підтвердження винуватості осіб у вчиненні інкримінованих їм адміністративних правопорушень, серед інших доказів надсилання у липні 2021 року СМС-повідомлення з погрозами фізичної розправи на її мобільний телефон. Окрім того ОСОБА_2 з 2017 року до березня 2022 року не проживав в смт. Лисяці в одному будинку з матір`ю ОСОБА_3 , а той проживав в м. Черкаси.

На переконання захисника, судом не конкретизовано, якими доказами підтверджено вину ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інкримінованих їм адміністративних правопорушеннях, оскільки вони, відповідно до складених протоколів, стосуються різних часових періодів.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на існування постанови судді Лисянського районного суду Черкаської області від 18 липня 2022 року по адміністративній справі № 700/365/22 та 700/366/22, згідно з якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 закрито в зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. На думку захисника, вказане судове рішення стосується, того самого періоду та тих самих обставин, які стали предметом розгляду в оскаржуваному рішенні.

Засвідчує, що в ході допиту свідків та вивчення пояснень свідків, які не були безпосередньо допитані судом, було установлено, що жоден із свідків не був очевидцем наведених обставин, і не змогли конкретно назвати час, місце та перебіг подій, а їх твердження базувались на тому, що розповідав їм потерпілий ОСОБА_2 .

Вважає, що всі свідки, покази яких судом покладено в основу оскаржуваного судового рішення, перебувають у неприязних стосунках із ОСОБА_1 та членами її сім`ї.

При апеляційному перегляді були допитані:

-ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та їхній захисник Павленко С.І., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення тотожні з апеляційною скаргою;

-потерпілий ОСОБА_2 , та його представник Бондарчук Д.С., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність постанови судді;

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційних скарг, вважаю, що вони не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею дотримано було.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення судді місцевого суду є обґрунтованим, а його висновки підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протоколи про адміністративне правопорушення від 03 січня 2023 року серії ВАВ № 231083, серії ВАВ 231081, серії ВАВ № 231082, в яких приведені обставини вчиненого правопорушення.

Дані протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в них зазначена суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Вказані протоколи підписані ОСОБА_2 та в них міститься відмітка про письмові пояснення, відповідно до яких, той заперечував обставини, що викладені у протоколах.

Тільки та обставина, що протокол не було підписано ОСОБА_1 , за наявності відмітки про його направлення рекомендованим листом, не тягне визнання цього доказу недопустимим та не є підставою для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом зі захисником Павленком С.І. приймали участь у розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанції, надавали відповідні заперечення та доводи щодо невинуватості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Отже користування юридичною допомогою адвоката, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не передбачено законом.

За таких обставин апеляційній суд не вбачає порушення права на захист ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яке могло бути підставою для скасування судового рішення та закриття провадження у справі.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені обставини в цьому протоколі підтверджуються іншими доказами, на які послався суд першої інстанції. серед інших це показання потерпілих.

Потерпілий ОСОБА_2 в судах першої та й апеляційної інстанції підтвердив обставини, що викладені у протоколах про адміністративні правопорушення щодо вчинення відносно нього домашнього насильства з боку свого сина ОСОБА_2 та невістки ОСОБА_1 , котре виразилось в погрозах, образах, перешкодах користуватися своїм житлом.

Потерпіла ОСОБА_3 в суді першої інстанції пояснила про конфліктні ситуації, що виникали між нею з одного боку та її сином ОСОБА_2 та невісткою ОСОБА_1 з іншого. Потерпіла зокрема повідомила про СМС-повідомленні з погрозами, котре їй направив ОСОБА_2 у липні 2021 року.

Також суд першої інстанції послався на показання свідків, котрі були безпосередньо допитані у судовому засіданні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , котрі повідомили про конфлікті ситуації, що виникають між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які є їхніми сусідами, та його сином та невісткою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно.

Свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 повідомила, що в мобільному телефоні ОСОБА_3 бачила СМС-повідомленні з погрозами, котре направив ОСОБА_2 у липні 2021 року.

Окрім того, суддя районного суду в обґрунтування наявності діях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ознак інкримінованого їм адміністративного правопорушення навів зміст письмових пояснень інших сусідів: ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , котрі підтверджували, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знущалися з батька ОСОБА_2 та вигнали його з будинку.

Будь-яких даних, які б спростовували показання потерпілих та свідків, свідчили, що вона обумовлюють ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в матеріалах кримінального провадження відсутні.

З фактичних даних виписки з картки виїзду швидкої допомоги, 07 червня 2022 року випливає, що до ОСОБА_2 викликали швидку допомогу у зв`язку з забоєм грудної клітки.

З показань потерпілого ОСОБА_2 випливає, що ці тілесні ушкодження йому аніс його син ОСОБА_2 .

Попри доводи захисника, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При апеляційному перегляді були перевірені зміст постанов судді Лисянського районного суду Черкаської області від 18 липня 2022 року по адміністративній справі № 700/365/22 та 700/366/22, згідно з якими провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 закрито в зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Утім, всупереч позиції захисника, вказані судові рішення не стосується тих самих обставин, які стали предметом розгляду в оскаржуваному рішенні.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги захисника Павленко С.І. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову судді Лисянського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2023 року, якою закрито справу у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук