Справа № 759/6611/22 Головуючий в суді І інстанції - Оздоба М.О.
Провадження № 33/824/2657/2023 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Ковбаси Олега Станіславовича - захисника ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий, за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн 20 коп.

Згідно постанови судді ОСОБА_2. 29.05.2022 року приблизно о 16:20 год. в

м. Києві на вул. Берковецькій, 6Д, керуючи автомобілем «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив дорожню розмітку 1.18, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «БМВ» (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п.2.3б, 8.5.1, 12.1 ПДР.

Не погоджуючись з постановою суду Ковбаса О.С. - захисник ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 фактично не приймав участі в судовому засіданні та не був належним чином проінформованим про результати розгляду вказаної адміністративної справи. Йому лише повідомили в суді, що він має сплатити певні платежі. При цьому, йому не надавали особисто або по пошті рішення суду про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, як того вимагає ст.285 КУпАП, а це означає, що ОСОБА_2 не було належним чином повідомлено про результати розгляду справи.

Вказує, що повний текст постанови було отримано лише 25.04.2023 року в канцелярії суду, про що адвокат Ковбаса О.С. розписався в матеріалах справи. Тому, процесуальний строк на звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою необхідно поновити, оскільки він пропущений ОСОБА_2 з поважних причин, які фактично від нього не залежали.

Враховуючи, що стороною захисту отримано вперше копію постанови суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності лише 25.04.2023 року, вважають за можливе поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції строком до 04.05.2023 року включно.

Також в апеляційній скарзі Ковбаса О.С. - захисник ОСОБА_2. просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто дану справу та не було здійснено повного та всебічного дослідження обставин справи, зокрема, не було допитано в суді ОСОБА_4 , і відтак з цього слідує, що постанова Святошинського районного суду м. Києва від 07.07.2022 року у справі про адміністративне правопорушення №759/6611/22 підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Зазначає, що як зазначено в постанові судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.07.2022 року в судовому засіданні ОСОБА_4 нібито визнав свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, в результаті чого його було визнано винним у вчиненні ДТП.

Однак, дане твердження не відповідає дійсності, так як ОСОБА_4 дійсно з`явився в судове засідання у визначений день та час, однак своєї вини він не визнавав та повідомляв, що на його думку винним у скоєнні ДТП є інший учасник дорожнього руху.

Однак, вказані обставини були проігноровані, судове засідання фактично не відбулось, а ОСОБА_2 надали реквізити банківського рахунку для сплати судового збору та штрафу за вчинення адміністративного правопорушення.

Оскільки ОСОБА_2 не був обізнаний зі своїми правами та обов`язками, а в суді йому сказали, що йому потрібно сплатити штраф та судовий збір, то саме це він і зробив, навіть не будучи проінформованим в тому, що його було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Фактично ОСОБА_2 стало відомо про те, що його було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення лише після того, як адвокат Ковбаса О.С. ознайомився в суді з матеріалами справи №759/6611/22 та отримав копію судового рішення про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності. Зокрема, необхідно зазначити, що вказане судове рішення взагалі не направлялось на адресу ОСОБА_2 та не вручалось йому нарочно. Тобто, ОСОБА_2 був позбавлений можливості ознайомитись з мотивувальною частиною судового рішення та й взагалі не знав про існування такого рішення.

Разом з цим, доцільним зазначити про те, що ОСОБА_2 під час надання своїх показів поліцейським, під час складання адміністративних матеріалів не визнавав своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення.

Отже, вважає, що викладені в постанові суду твердження про те, що ОСОБА_2 визнав свою вину в судовому засіданні не відповідають дійсності, що свідчить про формальний підхід до розгляду справи.

Також зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення було долучено схему ДТП, пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_3 та пояснення ОСОБА_2 .

Однак, як вбачається з пояснень водіїв, вони складені неналежним чином, адже в бланках пояснень відсутні деякі відомості, такі як дата складанняп та підписи водіїв.

Крім цього, пояснення водія ОСОБА_3 не відповідають схемі ДТП, а саме ОСОБА_3 повідомляє, що водій ОСОБА_2 рухався в протилежному напрямку не по своїй смузі для руху, а також водій ОСОБА_3 повідомляє, що водій автомобіля Шкода здійснив зіткнення з його автомобілем в праву передню частину автомобіля. Однак, як вбачається зі схеми ДТП та розмітки на схемі ДТП встановлено, що водій ОСОБА_2 рухався на автомобілі Шкода в своїй смузі та в правильному напрямку. Більше того, зі схеми ДТП вбачається, що саме водій автомобіля БМВ здійснив зіткнення з автомобілем Шкода в його праву передню частину (праве крило). При цьому, у водія автомобіля БМВ була «перешкода з права», а згідно правил дорожнього руху водій автомобіля БМВ зобов`язаний був надати перевагу в русі водію автомобіля Шкода.

Крім цього, в протоколі не зазначено інформацію про потерпілу сторону в даній дорожньо-транспортній пригоді, а отже водій автомобіля БМВ не є потерпілою особою в даній справі, що є порушенням ч.1 ст.256 КУпАП, а тому такий протокол в розумінні ст.254 КУпАП не є належним доказом.

Допущені інспектором патрульної поліції порушення при складанні цього протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а отже, досягти завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення, що в свою чергу є перешкодою для розгляду адміністративної справи по суті, з`ясування її обставин та прийняття рішення по ній.

Вважають, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, що в свою чергу означає, що всі додані матеріали до протоколу також є недопустимими.

Отже, з огляду на вищевикладене, а також на те, що складення та оформлення даної справи про адміністративне правопорушення виконано не належним чином, а зазначені вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини, вважаю за необхідне поновити Ковбасі О.С. - захиснику ОСОБА_2. строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах проадміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Частина 1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

За змістом ст.ст.245, 251, 252, 278 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Готуючись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, підлягають вирішенню питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За вимогами ст.8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи подібних не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п.4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Як вбачається з матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №069805, ОСОБА_2 29.05.2022 року приблизно о 16:20 год. в м. Києві на вулиці Берковецькій, 6Д, керуючи автомобілем «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив дорожню розмітку 1.18, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «БМВ» (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п.2.3б, 8.5.1, 12.1 ПДР.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що його вина підтверджується матеріалами справи повністю, зокрема схемою місця ДТП, де зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування, письмовими поясненнями учасників ДТП.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Згідно з п.2.3.Б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За змістом п. 16.12 ПДР України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до приписів п.п.1.3, 1.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. При цьому, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила.

Враховуючи зазначене, зокрема, твердження ОСОБА_2 та його представника, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, висновок судді першої інстанції про визнання ОСОБА_2 винним за ст. 124 КУпАП є таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження-закриттю за відсутності в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання Ковбаси Олега Станіславовича - захисника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити Ковбас і Олег у Станіславович у - захиснику ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу Ковбаси Олега Станіславовича - захисника ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник