Справа № 442/3186/23
Провадження №3/442/1293/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 червня 2023 року суддя Дрогобицького мiськрайонного суду Львiвської областi Медведик Л.О., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної вiдповiдальностi ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №171138 від 08.05.2023 року, ОСОБА_1 , 08.05.2023 року о 01 год 30 хв по вул..Бориславській, 101, керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження огляд на стан сп`яніння відмовилася, чим порушила п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлялася про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася. Отримання виклику із суду для участі в розгляді справи уникає, оскільки відділенням Укрпошти, адресату повідомлено про надходження на його адресу поштового відправлення за номером 057. На адресу суду повернувся конверт з поштовим повідомленням із відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на те, що судом вживалися заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, остання не цікавилася провадженням у її справі, з метою недопустимості порушення строків розгляду справи суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у її відсутності.

Таку поведінку суд змушений розглядати як умисну, зважаючи додатково й на той факт, що особа знає про складення щодо неї протоколу, відповідно розуміє, що такий розглядається судом.

Відтак, з урахуванням вимог ст.268 КУпАП, суд продовжив розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявними її матеріалами.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 171138 від 08.05.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд, у яких ОСОБА_1 відмовлялася від проходження огляду на стан сп`яніння та відеодиском місця події, з якого вбачається, що останній працівниками поліції було роз`яснено ст.268 КУпАП.

Вбачаю в діях ОСОБА_1 ознаки складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь її вини, суд вважає за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки така не отримувала посвідчення водія.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір покладається на особу, на яку накладено стягнення.

Керуючись ст.ч.1 ст.130, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя __________ Медведик Л.О.