Справа № 462/4536/23 Головуючий у 1 інстанції: Пилип`юк Г.М.
Провадження № 33/811/1507/23 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника Марківа Р.Б. на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 05 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 05 жовтня 2023 року,

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 03.06.2023 о 20:35 год. у м. Львові, на вул. Залізничній, 21, керувала транспортним засобом «Mazda CX 5», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді захисник Марків Р.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 та її захисника, із постановою ОСОБА_1 ознайомилась 11.10.2023 після його оприлюднення в ЄДРСР, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що акт огляду засвідчений свідком ОСОБА_2 , яка є працівником поліції та ОСОБА_3 .

У матеріалах справи відсутній висновок лікаря щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. В акті медичного огляду зазначено, що водій відмовилась від огляду, однак відсутній висновок лікаря.

Також зазначає, що у протоколі ставиться у провину вид відповідальності, який не передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП. На час прибуття працівників поліції ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, з пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не вбачається, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , захисник Марків Р.Б. не з`явились.

Так, судове засідання призначалось на 11:30 год. 17.11.2023 ОСОБА_1 , захисник Марків Р.Б. не прибули. Захисник Марків Р.Б. подав клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання було задоволено, судове засідання відкладено на 11:30 год. 01.12.2023.

Проте, у судове засідання на 11:30 год. 01.12.2023 ні ОСОБА_1 , ні захисник Марків Р.Б. не прибули причини своєї неявки не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подали.

Апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , захисник Марків Р.Б., як особа, яка подала апеляційну скаргу, не виявили належної зацікавленості у розгляді справи, тому не з`явились до апеляційного суду. Незацікавленість з розгляду апеляційної скарги свідчить про зловживання учасниками справи процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд апеляційної скарги без участі правопорушника та апелянта не є порушенням права особи на доступ до правосуддя, тому суд розцінює такі дії ОСОБА_1 , захисника Марківа Р.Б., як зловживання учасниками справи процесуальними правами, що спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 507406 від 03.06.2023 (а.с. 1);

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції відповідно до якого працівники поліції прибули на місце, де свідки розповіли про обставини, які мали місце, а саме про те, що ОСОБА_1 створила аварійну ситуацію іншому водію, тому він викликав працівників поліції, оскільки після зупинення її транспортного засобу зрозумів, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Поліцейський пред`явив вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, але остання відмовилась. У подальшому поліцейський залучив двох свідків та в їх присутності повторно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд, але ОСОБА_1 відмовилась від огляду, як на місці так і в медичному закладі (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого ОСОБА_1 відмовилась від огляду (а.с. 5);

- рапортом інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП (а.с. 6);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 від 03.06.2023 про те, що він їхав з вул. Левандівської і автомобіль «Мазда», номерний знак НОМЕР_1 , створив йому аварійну ситуацію. Після чого ним з допомогою іншого водія, вдалось зупинити транспортний засіб, яким керувала жінка, яка перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після чого він викликав поліцію (а.с. 7);

письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 03.06.2023 про те, що він їхав по вул. Залізничній, виїжджав на вул. Левандівську, побачив, що автомобіль «Мазда» здійснив аварійний маневр та підрізав машину, яка їхала перед ним. Коли водій автомобіля «Мазда» зупинилась, вийшла з машини, по її поведінці було зрозуміло, що вона перебуває у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. Також вона намагалась втекти з місця події, але водій ОСОБА_4 викликав поліцію (а.с. 8).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника про те, що у матеріалах справи відсутні підтвердження про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що коли на місце прибули працівники поліції двоє свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розповіли про обставини, а саме те, що ОСОБА_1 створила аварійну ситуацію водію ОСОБА_4 , тому вони її зупинили, та виявивши, що ОСОБА_1 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 викликав поліцію. Уподальшому свідки написали письмові пояснення, які збігаються з тими поясненнями, які вони надавали поліцейським, що зафіксовано на відеозаписі.

Доводи апеляційної скарги про відсутність висновку щодо результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки остання відмовилась від огляду в медичному закладі, відтак працівниками поліції не доставлялась до медичного закладу, тому висновок не міг долучатись до матеріалів справи.

Доводи захисника про те, що у провину ОСОБА_1 поставлено вид відповідальності, яка не передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставлено у провину те, що вона 03.06.2023 о 20:35 год. у м. Львові, на вул. Залізничній, 21, керувала транспортним засобом «Mazda CX 5», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що викладена у ньому фабула адміністративного правопорушення відповідає об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, у протоколі викладено, які саме дії вчинила ОСОБА_1 , які відповідають диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику Марківу Р.Б. строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 05 жовтня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Марківа Р.Б.- без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах