08.06.2023 Єдиний унікальний № 371/202/23
провадження № 3/371/173/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Миронівка

ЄУН 371/202/23

Провадження № 3/371/173/23

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою : АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 121 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ААБ № 104300 про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 4 КУпАП.

За змістом протоколу, ОСОБА_1 07 лютого 2023 року, о 12 годині 08 хвилин, керував транспортним засобом автомобілем марки «Mersedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному котролю, проте його не пройшов.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 31.3 б Правил дорожнього руху.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Федченко В.В. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі в якому вказав, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні, оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Пасажирські перевезення здійснюються у відповідності до вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту Затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. № 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 р. № 1184).

Оскільки, автомобіль «Mercedes-Benz», д.н.з НОМЕР_2 є легковим, то відповідно пункту 105 Правил, організація перевезення на замовлення здійснюється за договором, який укладається між автомобільним перевізником, автомобільним самозайнятим перевізником та суб`єктом господарювання, у письмовій формі і повинен містити інформацію про основні характеристики обслуговування, відповідальність сторін, форму та строк проведення розрахунку, марку і клас транспортного засобу, його облаштування, наявність додаткового технічного обладнання. Договір може бути укладений: окремо на кожну послугу з визначенням часу та місця посадки пасажира (групи пасажирів), місця та орієнтовного часу прибуття, а також загального розміру оплати послуги; на встановлений строк обслуговування з визначенням переліку обов`язків, що покладаються на автомобільного перевізника, автомобільного самозайнятого перевізника, виду оплати (подобова, погодинна та/або покілометрова) з можливим продовженням строку дії договору за домовленістю сторін.

Під час зупинки транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , пасажири були відсутні, свідки перевезення пасажирів також відсутні, дозволи, договори та будь-які інші ліцензійні документи, інспектором не перевірялися. Будь які докази того, що автомобіль використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку відсутні.

Крім того матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної камери поліцейського 475412 зафіксовано лише фрагмент запису, що унеможливлює встановити всі обставини справи, а тому, зазначений відеозапис є неналежним доказом.

Працівники поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не заборонили експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду. До матеріалів справи не додано акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення, зокрема про перевозку пасажирів.

Ввважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП є недоведеною.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За частиною 4 ст. 121 КУпАП настає адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою третьою цієї статті, зокрема керування водієм транспортним засобом, що має інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Згідно зі ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, четвертою і п`ятою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122 - 5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132 - 1, 206 - 1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Незважаючи на наявність підстав, передбачених ст. 265-2 КУпАП, для тимчасового затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а саме наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, працівники поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , вказаних вимог не дотрималися та не заборонили експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395, повинні були долучити до протоколу про адміністративне правопорушення, складеному у відповідності до ст. 254 КУпАП, не тільки акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а й інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення, зокрема фото автомобіля з несправностями, які описані у відповідному протоколі.

До матеріалів справи не додано акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Згідно ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, які беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Доказів того, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , підлягає обов`язковому технічному котролю, проте його не пройшов, до матеріалів справи не додано. Також документів, які підтверджують, що автомобіль використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку не надано.

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі виходити за межі адміністративного правопорушення, яке зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення, не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У справі не надано беззаперечних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, та, зокрема, повторного вчинення правопорушення, підстав кваліфікувати його дії за ч. 4 ст. 121 КУпАП, немає.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на ті обставини, що складення протоколу та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення виконано не належним чином, а зазначені вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені при розгляді справи про адміністративне правопорушення, наявні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 4 КУпАП, тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вказані обставини, керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251, 280, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за ст. 121 ч. 4 КУпАП, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного терміну з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис Л.О.Капшук

Згідно з оригіналом.

Суддя Л.О.Капшук