КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 33/824/4879/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Соколовського Валерія Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року під головуванням судді Сенька М.Ф., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 13 липня 2023 року о 01 год. 45 хв. по вул. Бетховена, 2-12, в м. Києві, керував транспортним засобом марки «Део», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з указаною постановою, 02 жовтня 2023 року адвокат Соколовський В.Л. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що суд першої інстанції виніс постанову необґрунтовано та з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясував всі обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, що мають значення для справи, та не надання їм належної оцінки.

Зазначає, що 13 липня 2023 року приблизно о 01 год. 45 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Бетховена, 2-12 керував автомобілем марки «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 та під час повітряної тривоги рухався в укриття, яким для нього слугував гараж, який має підвальне приміщення. Під час руху був зупинений патрулем патрульної поліції, на вимогу яких надав документи про право керування транспортним засобом. Під час спілкування з працівниками поліції поводив себе стримано та тактовно. Під час підготовчих дій перед проведенням огляду отримав для огляду одноразову насадку для газоаналізатора Драгер. Під час перевірки герметичності пакування виявив, що надана насадка належним чином не упакована та до неї є доступ. Даний факт його насторожив та від подальшого проходження огляду на місці зупинки відмовився.

Крім того, працівниками поліції не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров'я відповідно до вимог чинного законодавства, також працівниками поліції не вручалося письмове направлення для проходження такого огляду в закладі охорони здоров'я. Оскільки направлення не містить підпису про його вручення ОСОБА_1 , а також відсутні відомості про відмову останнього отримувати таке направлення, а отже вказане свідчить про те, що направлення ОСОБА_1 не вручалося.

Скаржником вказано, що судом першої інстанції залишено поза увагою факти порушення порядку огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП, а тому висновки зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення є хибними і такими, що не відповідають дійсності.

Зазначає, що відеозапис долучений до матеріалів справи взагалі не містить відомостей, які б вказували на пропозицію пройти огляд у закладі охорони здоров'я та не містить відомостей письмового направлення для проходження такого огляду.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні адвокат Соколовський В.Л. в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис із нагрудної камери працівник патрульної поліції.

Так, судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 028608 ОСОБА_1 ,13 липня 2023 року о 01 год. 45 хв. по вул. Бетховена, 2-12, в м. Києві, керував транспортним засобом марки «Део», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

З відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, записаними на DVD диск, який переглянутий судами, зафіксовано, як ОСОБА_1 , спочатку погодився, проте пізніше відмовився проходити будь-який огляд.

Пунктом 2.5. ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

На переконання суду, вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено. Не містить протокол й заперечень чи пояснень скаржника, який підписано особисто ним.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 рухався до укриття під час повітряної тривоги, апеляційна інстанція оцінює критично, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що повідомив особисто працівникам поліції на бодікамеру.

Не приймає апеляційний суд й доводи, про те, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 поводив себе стримано та тактовно, оскільки вони спростовуються відеозаписом, з якого чітко убачається, що останній поводився зухвало, провокував поліцейських, підвищував голос та намагався піти з місця події, у зв`язку з чим працівники поліції були вимушені скласти на нього протокол АЗ № 067376 про адміністративне затримання на місці події та надягнуто кайданки (а.с.14).

Більше того, з відеозапису убачається, що знайомий ОСОБА_1 , який перебував також на місці події, намагався його заспокоювати та контролювати дії.

Безпідставними є й доводи, щодо розгерметизування пакунку насадки для газоаналізатора Драгер, оскільки, відразу після виявлення вказаного, поліцейський надав нову, проте ОСОБА_1 відмовився продовжити огляд на стан сп`яніння, не пояснивши своїх дій.

Не убачається підстав до прийняття до уваги доводу про те, що працівниками поліції не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров'я відповідно до вимог чинного законодавства та не вручалося письмове направлення для проходження такого огляду в закладі охорони здоров'я, оскільки ОСОБА_1 під час зупинки було запропоновано пройти огляд як на місці події так і у лікаря нарколога.

Посилання на відсутність направлення на огляд до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, апеляційна інстанція також відхиляє, оскільки не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу встановлення факту оформлення відповідного направлення до медичного закладу працівником поліції, оскільки наявність або відсутність такого направлення в матеріалах справи не впливають на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився від проходження відповідного огляду на вимогу поліцейського.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для їх скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, представником скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, а в його діях наявний склад вказаного адміністративного правопорушення, а тому апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Соколовського Валерія Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києвавід 26 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар