Справа № 569/3073/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Діонісьєва Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Рівненського районного суду Рівненської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - ________________________, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2023 року гр. ОСОБА_1 за адресою: м. Рівне, вул. С. Петлюри, 10 з`явився до Рівненського районного суду на розгляд кримінального провадження під головуванням судді Сидоренка С.М. в стані алкогольного сп`яніння, мав нетверезий вигляд, неприємний запах перегару з ротової порожнини, почав голосно виражатися в присутності судді та секретаря судового засідання, на зауваження не реагував, чим проявив неповагу до суду.

Своїми діями, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, у своїх пояснення повністю визнав свою вину, щиро розкаявся. (а.с.1)

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності порушника, оскільки згідно ст. 268 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, не є обов`язковою, а також є дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Зі змісту статті 9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за обставин зазначених у протоколі підтверджується матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та сукупністю інших доказів, наявних у матеріалах справи.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначностi вчиненого адмiнiстративного правопорушення суд може звiльнити порушника вiд адмiнiстративної вiдповiдальностi та обмежитися усним зауваженням.

При вирішенні питання про відповідальність особи, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відсутність завданої шкоди, дані про особу, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, а також те, що до адміністративної відповідальності притягується вперше.

Викладені обставини у своїй сукупності, суд визнає такими, що свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, а тому вважається можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись оголошенням усного зауваження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя