Справа № 522/1520/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Федорончука І.В., адвоката Сафронюка П.В., діючого в інтересах ОСОБА_2 , розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої в ІПСУ, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 358740 від 21.12.2022 року, встановлено, що 03.12.2022 року о 20 год. 00 хв., громадянка ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі на перехресті вул. Рішельєвська/вул. Успенська, під час руху проїзною частиною вул. Успенська, у напрямку вул. Катерининська, на перехресті з вул. Рішельєвська, не виконала вимогу д.з. 2.1 «Дати дорогу», в результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вул. Рішельєвська, у крайній лівій смузі для руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 , на думку інспектора УПП, який склав протокол про вчинення адміністративного правопорушення, порушила вимоги п. 2.1, п. 8.4б Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнала, просила провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що вона дотримувалась усіх вимог ПДР України, а ДТП відбулась через порушення ПДР України саме іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , який рухався по вул. Рішельєвський з явним перевищенням допустимої швидкості руху.

В судовому засіданні адвокат Федорончук І.В., діючий в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просив провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, мотивуючи свою позицію тим, що водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Успенській, перед перехрестям з вул. Рішельєвською зупинилась, оскільки не працював світлофор через блекаут, який стався в результаті ракетних атак рф на Одесу. Переконавшись в безпечності своїх дій та впевнившись, що інші автомобілі, які рухались по вул. Рішельєвській зупинились, щоб її пропустити, почала рух далі. Знаходячись вже на перехресті вул. Успенської/Рішельєвської, рухаючись на великій швидкості, транспортний засіб «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 здійнив з нею зіткнення. Вважає причино-наслідковим зв`язком ДТП саме перевищення швидкості руху транспортним засобом «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 .

В судовому засіданні адвокат Сафронюк П.В., діючий в інтересах іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на те, що вона порушила п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; та п. 2.1 «Дати дорогу» - водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Зазначив, що транспортний засіб «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 рухався по головній дорозі, а транспортний засіб «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 по другорядній дорозі, а тому ОСОБА_1 повинна була пропустити транспортний засіб «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідкам, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок дослідження і закріплення доказів у справах про адміністративне правопорушення регламентується наступними нормами КУпАП.

Ст.252 КУпАП - посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписи ст.7 ч.1-3 КУпАП визначають, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

З диспозиції ст. 124 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, згідно до вимог п.1.4 ПДР України - кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ПДР України.

Відповідно до п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Відповідно до п. 2.1 «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

За визначенням ПДР, небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 , яка рухалась на транспортному засобі «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Успенська, у напрямку вул. Катерининська, на перехресті з вул. Рішельєвська, виконала вимогу д.з. 2.1 «Дати дорогу». Водії транспортних засобів, які рухались по вул. Рішельєвській, позначеній д.з. «Головна дорога», зупинились перед перехрестям вул. Успенська із вул. Рішельєвська та почали її пропускати. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_1 , впевнившись в безпечності руху, почала здійснювати проїзд вказаного перехрестя. В цей же час, водій транспортного засобу «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. Рішельєвській, позначеній д.з. «Головна дорога», та не знаходився безпосередньо перед вказаним перехрестям, вирішив виїхати на сусідню смугу для руху та об`їхати автомобілі, які зупинились перед ним перед перехрестям та пропускали автомобілі, які рухались по дорозі, позначеній д.з. 2.1 «Дати дорогу». Після чого, на досить великій швидкості, почав перетинати вищевказане перехрестя, на якому вже знаходився транспортний засіб «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_1 , та скоїв із ним зіткнення.

Судом встановлено, що даний відеозапис спростовує викладені в протоколі обставини справи, схему місця ДТП та інші докази, долучені до матеріалів справи на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Також в судове засідання був викликаний свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що 03.12.2022 року приблизно о 20:00 год., керував транспортним засобом «Hyundai» в м. Одесі по вул. Успенській, рухався в смузі попутного напрямку за транспортним засобом «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_1 . Водій транспортного засобу «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_1 зупинився перед перехрестям, та переконавшись, що її пропускають транспортні засоби, які рухались по вул. Рішельєвській, оскільки була темна пора доби та не працювали світлофори. Переконавшись, що транспортні засоби зупинились, щоб її пропустити, водій ОСОБА_1 почала рух через перехрестя, проїхавши до середини перехрестя, перед нею на великій швидкості виїхав автомобіль «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого сталося зіткнення.

В судовому засіданні досліджено висновок експертів №23-434 комп`ютерно-технічного та автотехнічного дослідження обставин зіткнення автомобілів «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_1 та «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , від 08.02.2023 року. Відповідно до якого, експертом з наданих матеріалів не вбачається даних, згідно з якими можливо б було зробити висновок про наявність у водія автомобіля «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_1 , (швидкість руху якого в умовах пригоди перед зіткненням становила 40 км/год) об`єктивних ознак, по яких йому можливо було визначити факт руху автомобіля марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , із значно перевищеною швидкістю (а саме швидкість руху автомобіля марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 в умовах пригоди перед зіткненням становила 98 км/год), що його виїзд буде небезпечним, і що йому потрібно буде надати дорогу. Тому експертне вирішення питання про технічну можливість у водія автомобіля марки «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_1 , уникнути пригоди належним виконанням вимог дорожнього знаку 2.1 і пункту 16.11 ПДР, з експертної точки зору неможливо, бо на момент виїзду на перехрестя у водія автомобіля марки «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_1 не вбачається ознак його небезпечності внаслідок двократного перевищення водієм автомобіля марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , своєї швидкості.

Також експерт зазначив, що дії водія автомобіля марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , в умовах пригоди регламентувалися вимогами пунктів 12.4 і 12.3 ПДР, якими передбачається необхідність руху зі швидкістю, яка б не перевищувала стандартне обмеження швидкості в межах населеного пункту 50 км/год, а з моменту об`єктивного виявлення небезпеки для руху зниження швидкості до зупинки.

Невиконання вимог п. 12.4 ПДР водієм автомобіля марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , з експертної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з фактом ДТП.

Таким чином, за результатами судового розгляду справи відносно ОСОБА_1 , судом встановлені обставини, які беззаперечно вказують на необґрунтованість висновку поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, що наслідком ДТП стали саме протиправні дії ОСОБА_1 та, відповідно, відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оцінюючи показання ОСОБА_1 на предмет їх правдивості та відповідності обставинам справи, з урахуванням сукупності інших досліджених судом доказів, зокрема відеозапису, висновком експертів №23-434 комп`ютерно-технічного та автотехнічного дослідження обставин зіткнення автомобілів «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_1 та «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , від 08.02.2023 року та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , суд вважає, що ОСОБА_1 рухалась з дотриманням Правил дорожнього руху України по вул. Успенській у напрямку вул. Катерининська, на перехресті з вул. Рішельєвська, переконалась в безпечності свого маневру та не мала технічної можливості уникнути зіткнення, а фактичні дії водія ОСОБА_2 , який не врахував дорожньої обстановки, рухався на великій швидкості руху, мали відповідати положенням п.12.4 ПДР України, тобто не відповідали цим вимогам ПДР та знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП.

При цьому, суд враховує, що відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі.

Таким чином, суд констатує, що за встановлених судом обставин справи та за досліджених доказів, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками ДТП.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) де ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

За результатами судового розгляду справи відносно ОСОБА_1 суддею встановлені обставини, які беззаперечно вказують на необґрунтованість висновку поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, що наслідком ДТП стали саме протиправні дії вказаної особи та, відповідно, щодо наявності в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, які стали наслідком ДТП, що спричинило пошкодження транспортних засобів при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, а висновки, викладені ІПП в Одеській області в протоколі про адміністративне правопорушення щодо винуватості ОСОБА_1 та спростовується поясненнями іншого водія, характером механічних пошкоджень автомобілів, дослідженим в судовому засіданні відеозаписом.

За таких обставин, з урахуванням положень п. 2.1, п. 8.4 б Правил дорожнього руху України, відсутні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що дає суду підстави зробити висновок про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Об`єктивною складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, оскільки в ході судового розгляду суду не надано достатніх та допустимих доказів порушення водієм ОСОБА_1 вимог ПДР України, а тому відсутня складова вищезазначеного правопорушення.

Враховуючи обставини, які встановлені в ході судового розгляду вказаної адміністративної справи, вважаю, що наслідки у виді ДТП не перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із діями водія ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене та згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.124, 247, ст.256 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за 124 КпАП України - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси Віктор ІВАНОВ