справа № 631/527/23
провадження № 3/631/409/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року смт Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О., при секретарі судового засідання Бондаренко І. М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, реєстраційний номер картки платників податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає у АДРЕСА_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ надійшов адміністративний матеріал щодо притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний адміністративний матеріал з єдиним унікальним № 631/527/23 (провадження № 3/631/409/23) відповідно до Контрольного журналу судових справ і матеріалів, передано на розгляд судді Пархоменко І. О.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнала та пояснила що їхала у якості пасажира в автомобілі, яким керував її чоловік. По дорозі вирішили зупинитися та перепочити. Автомобіль стояв на узбіччі дороги та не рухався. У цей час підійшли працівники поліції й попросили показати документи на транспортний засіб. Власником машини є ОСОБА_2 , тому вона показала свої документи. Працівники поліції почали говорити що вона знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, пропонувати їй пройти освідування за допомогою алкотестера. ОСОБА_2 намагалась довести що вона не вживала спиртні напої. Оскільки вона не знаходилась у стані алкогольного сп`яніння та не керувала автомобілем, за кермом був її чоловік, вона відмовилась від тестування на приладі. Протокол підписала без заперечень та зауважень бо дуже рознервувалась. Чи пропонували працівники поліції пройти огляд у медичному закладі точно не пам`ятає.

Одночасно ОСОБА_2 вказала, що підтримує заперечення, які надійшли через канцелярію суду 24 травня 2023 року за вхідним №2772/23-вх та 31 травня 2023 року за вхідним №2813/23-вх. де зазначене наступне.

Вважає недоведеним факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а складений протокол про адміністративне правопорушення протиправним, безпідставним та таким, що складений з істотним порушенням приписів чинного законодавства виходячи з такого.

Вона мала намір пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку, але працівники поліції не реагували на її вимоги, не надали можливості пройти огляд на стан сп`яніння та фактично у передбаченому законом порядку, не довели до її відома можливість проходження огляду у медичному закладі. Направлення для проходження медичного огляду до медичного закладу взагалі не складалося і не доводилося до її відома. Пояснення надавала без участі захисника, внаслідок чого не розуміла порядку вчинюваних процесуальних дій. Фактично вона не висловлювала відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а мала намір його пройти. У матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі, достатні, достовірні та беззаперечні докази, з яких би вбачалося, що саме вона керувала автомобілем. Посилаючись на приписи ст. 266 КУпАП зауважила, що посадова особа органів поліції не відсторонювала водія від керування транспортним засобом, акт про відсторонення в матеріалах справи відсутній. Фактично їй не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів (не було доведено вказаного права у чіткій та зрозумілій формі на місці зупинки), також не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Не може бути взяте до уваги у якості доказу направлення на огляд, оскільки воно взагалі не складалося на місці подій та не вручалося, не доводилося до її відома, тому, на її думку, направлення могло бути підроблено. Вважає що поліцейським порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, а тому, огляд є недійсним. На її думку при складанні протоколу працівниками поліції порушено п. 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВСУ 18.12.2018 р. № 1026, оскільки відеозапис не відображає точних дати та часу фіксації подій. Ймовірно та вірогідно, мали місце підробка та фальсифікація такого основного доказу, як відеозапис. Отже, відеозапис подій є недопустимим та неналежним доказом, отриманим з істотним порушення вимог законодавства, та не відображає реальних, дійсних та достовірних обставин подій, що мали місце, позбавляє можливості встановити точні дату, час та момент зафіксованих подій. Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а тому рапорт не може бути взятий судом до уваги у якості належного та допустимого доказу на підтвердження вини у вчиненні правопорушення. Відсутні свідки, очевидці подій, які могли б повідомити суду дійсні обставини, яких співробітниками поліції з невідомих причин залучено не було, у зв`язку з чим має місце порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, внаслідок чого зібрані у справі матеріали є недійсними в силу закону. Пояснення особи, які були отримані на досудовій стадії, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не є належними та допустимими доказами по справі, а тому не можуть бути взяті до уваги. Протокол про адміністративне правопорушення був підписаний нею формально без реального факту вчинення правопорушення. Оскільки, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано достатніх доказів на підтвердження викладених у ньому обставин, у зв`язку з чим він містить неправдиву інформацію щодо факту вчинення адміністративного правопорушення, складений з істотним порушенням положень КУпАП та без дотримання встановленого процесуального порядку, то суддя повинен повернути протокол разом з доданими до нього матеріалами на доопрацювання. Просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На уточнююче запитання судді ОСОБА_2 пояснила, що не керувала транспортним засобом у стані сп`яніння, проте не заперечувала, що відмовилась від тестування на приладі, та проходження огляду у медичному закладі.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_3 показав, що вони з дружиною їхали з смт Кигичівка та зупинились перепочити. Під`їхали працівники поліції працівника поліції та попросили показати документи на машину. Дружина взяла документи, потім підійшов свідок і сказав що керував автомобілем він. Він, свідок сидів за кермом, а дружина стояла біля водійського сидіння.

Потім, на запитання судді свідок уточнив, і він і дружина стояли біля машини. Підійшли два працівника поліції і спитали хто керував транспортним засобом. Він, свідок, відповів що був за кермом. Після цього дружина пішла до машини поліцейських, навіщо він не знає. Спиртні напої він не вживав. Детально події того дня не пам`ятає.

Вислухавши ОСОБА_2 , покази свідка, вивчивши заперечення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суддя встановив наступне.

04 лютого 2023 року інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Хакрівській області ДПП лейтенантом поліції Безбородовим В. С. складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ААД № 071764 за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу Серії ААД № 071764 від 04 лютого 2023 року вбачається, що 04 лютого 2023 року близько 16:15 години в Харківській області, траса М18, кілометр 68, водій ОСОБА_1 , керувала автомобілем Vokswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різких запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовилась у встановленому законом порядку, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП ( ар. 1).

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30 червня 1993 року встановлені обов`язки учасників дорожнього руху, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року (зі змінами та доповненнями) поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З протоколу Серії ААД № 071764 від 04 лютого 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, визначено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частина 2, 3 ст. 266 КУпАП унормовано що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Зазначене кореспондується з п. 7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Так, за відомостями, що містить протокол про адміністративне правопорушення Серії ААД № 071764 від 04 лютого 2023 року ОСОБА_1 , керувала автомобілем Vokswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різких запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовилась у встановленому законом порядку (ар. 1).

Зазначений протокол містить підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та уповноваженої посадової особи, яка його склала, а також відомості про роз`яснення ОСОБА_1 змісту ст. 63 Конституції України та її прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Жодних зауважень чи заперечень з боку особи, стосовно якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності, протокол не містить, у графі «пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» ОСОБА_1 написала, що відмовляється від пояснень.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, що складено інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Багмут Р. Ю. вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, від огляду з використанням спеціальних технічних засобів, відмовилась (ар. 4).

За направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого інспектором1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Багмут Р. Ю. 04 лютого 2023 року о 16 годині 35 хвилин огляд ОСОБА_1 у медичному закладі КНП ХОР ОНД не проводився (ар. 5).

З рапорту інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Р. Багмута від 04 лютого 2023 року вбачається, що 04 лютого 2023 року під час патрулювання траси М-18 екіпажем «6202» у складі ОСОБА_4 , Безродова В. С, близького 16 години 10 хвилин за адресою: Харківська область, траса М-18 надійшло повідомлення від громадян стосовного того, що водій Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 , знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Зупинивши вищевказаний транспортний засіб за адресою: Харківська область, траса М-18, 68 кілометр під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, різких запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Вищевказаному водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager 7510» у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я «КНП ХОР ОНД». На що остання відмовилась. Відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол ААД 071764 за ч. 1 чт. 130 КУпАП, видано тимчасовий дозвіл ПК 367083 та відсторонено від керування транспортним засобом. Після чого авто було залишено без порушення правил дорожнього руху. Все фіксувалось на бодікам 475066 (ар. 6).

З відеозапису, наявному у адміністративному матеріалі, вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від якого вона відмовилась. Потім правопорушнику працівниками поліції було запропоновано проведення огляду у медичному закладі, від чого вона також відмовилась( а. с. 3).

Вказані докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст. 251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані, а тому підстав не брати їх до уваги немає.

Водночас, суддя не приймає у якості доказу показання свідка ОСОБА_3 оскільки його покази є нечіткими, суперечливими, плутаними, а також не узгоджуються з іншими доказами та спростовуються матеріалами справи.

На виконання приписів ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку що не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 вини, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підтверджується доказами, дослідженими суддею.

Невизнання вини ОСОБА_1 суддя розцінює, як спосіб захисту, обраний нею та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Суддя критично сприймає доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо закриття провадження у справі, та не бере їх до уваги оскільки зазначені доводи спростовуються матеріалами справи та доказами, дослідженими суддею.

Не ґрунтуються на вимогах закону посилання ОСОБА_1 на те що протокол про адміністративне правопорушення містить неправдиву інформацію щодо факту вчинення адміністративного правопорушення, складений з істотним порушенням положень КУпАП та без дотримання встановленого процесуального порядку, виходячи з такого.

За приписами КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, що встановлює виявлені порушення.

Отже, протокол є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення і не має наперед встановленої сили, а оцінюється суддею при вирішенні справи по суті з точки зору належності, допустимості, достовірності. Тобто, протокол не є єдиним доказом по справі, а оцінюється в сукупності з іншими доказами.

Суддею встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення Серії ААД № 071764 від 04 лютого 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідає вимогам приписів ст. 256 КУпАП. Незгоди з протоколом особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не висловлювала, жодних заперечень,або зауважень не зазначала.

Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, на думку судді, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Твердження ОСОБА_1 що вона не керувала автомобілем, суддя вважає неспроможними та такими, що не відповідають дійсності та спростовуються доказами, дослідженими у судовому засіданні та зазначає наступне.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Згідно з ч. 3, 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Поряд з цим, належить врахувати те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія внаслідок складання нею іспиту на знання вимог Правил дорожнього руху України, керує автомобілем більше 20 років, а тому, суддя вбачає її поведінку, як свідоме ігнорування Правил дорожнього руху України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Будь-яких доказів на спростування факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 до суду надано не було.

Посилання ОСОБА_1 що фактично їй не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я, вона мала намір пройти медичний огляд у медичному закладі, є безпідставними, надуманими та не підтверджуються матеріалами справи та доказами, дослідженими судею.

Не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають дійсності, зауваження ОСОБА_1 що вона пояснення надавала без участі захисника, внаслідок чого не розуміла порядку вчинюваних процесуальних дій, оскільки під час складання протоколу особі, стосовно якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності було роз`яснено ст. 10, 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 319154 від 12 листопада 2022 року та додаток до нього, які власноруч підписані правопорушником ,

Будь - яких клопотань ОСОБА_1 не заявляла, заперечень та зауважень не висловлювала(ар. 12).

Суддя позбавлений процесуальної можливості врахувати думку ОСОБА_1 про підробку та фальсифікацію відеозапису та направлення водія на огляд, оскільки дії уповноважених посадових осіб, що складали адміністративний матеріал, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у відеозаписі та направленні водія на огляд.

Посилання правопорушника щодо не відсторонення водія від керування транспортним засобом не відповідають дійсності та спростовуються рапортом інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Р. Багмута від 04 лютого 2023 року.

Доводи ОСОБА_1 щодо визнання огляду недопустимим доказом з причин не залученням працівниками поліції свідків є хибними та не ґрунтуються на положеннях закону, оскільки Законом України від 16 лютого 2021 року № 1231-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набув чинності 17 березня 2021 року, внесено зміни до КУпАП, зокрема до ст. 266 вказаного Кодексу.

Так, за приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, починаючи з 17 березня 2021 року свідки проходження водієм огляду на стан сп`яніння залучаються лише у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

У даному випадку в матеріалах справи містяться відеозапис, на якому чітко вбачається, що ОСОБА_1 добровільно відмовилась від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобуь та у медичному закладі, а тому відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону України від 16 лютого 2021 року № 1231-ІХ, який набрав законної сили 17 березня 2021 року), доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про те, що працівниками поліції не було залучено свідків є необґрунтованими й не можуть бути прийнятими суддею до уваги.

Отже, передбачених Законом підстав для визнання процедури фіксації огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу недійсною немає, оскільки огляд та складання протоколу, проведені з дотриманням вимог статтей 256 та 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім того, суддя зазначає, що при дослідженні доказів по справі не встановлено, що докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому не бере до уваги твердження ОСОБА_1 з приводу того, що докази, надані по справі є недопустими.

Інші посилання ОСОБА_1 на порушення, які на її думку є істотними, на увагу не заслуговують, оскільки не спростовують виявленого порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху з боку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуально рішення, суддя дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зауважив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує приписи ст. 23 КУпАП, якими визначено, що адміністративне стягнення застосовується не тільки з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, й бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП а також, що обтяжують відповідальність, з урахуванням положень ст. 35 КУпАП, суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, суддя вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 130, 245, 251, 252, 268, 283 - 285, 287 - 291 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, суддя+

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 гривень 00 копійок (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.), який стягнути на користь держави (номер рахунку (IBAN) : UA 0020001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; отримувач: ГУК Харківської області- код -21081300; код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947; банк отримувача : Казначейство України (ЕАП) електронне адміністрування податку) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 536 гривень 80 копійок судового збору, який потрібно сплатити за наступними реквізитами: Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783; Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN) - UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106, Отримувач -ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Повний текст постанови буде виготовлено 07 червня 2023 року.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

В разі не сплати штрафу у строк встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП у порядку примусового виконання постанови стягується штраф у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І. О. Пархоменко