Справа № 456/5267/23
Провадження № 3/456/2567/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

08 грудня 2023 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, який притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Комарів Стрийського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , з спеціальною технічною освітою, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, а також для осіб з інвалідністю ІІІ групи (загальне захворювання), раніше протягом року до адміністративної відповідальності притягався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 653211, складеним 07.10.2023 року поліцейським ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області сержантом поліції Люберою А.С. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджується, що останній 07.10.2023 року о 15:45 год. у с. Дуліби Стрийського району Львівської області, керував належним йому транспортним засобом марки ЗАЗ моделі DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за його згодою, із застосуванням при цьому технічних засобів відеозапису, проводився на місці зупинки керованого ним транспортного засобу з використовуванням технічного засобу DRAGER ALCOTEST 6820, прилад № ARLJ-0418, та стверджується результатом тестування на алкоголь від 07.10.2023 року за № 738 (проба позитивна 0,25 проміле).

ОСОБА_1 , будучи двічі належно та завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, з`явився в останнє з призначених судових засідань, будучи обізнаним із своїми правами й обов`язками, визначеними у ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою провину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав. Надав пояснення, згідно з котрими він дійсно 07.10.2023 року близько 15:45 год. у с. Дуліби Стрий Львівської області керував належним йому транспортним засобом марки ЗАЗ моделі DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , й був зупинений працівниками поліції, так як керований ним автомобіль мав несправності світлих приладів, а саме перегоріли лампочки габаритів задніх степів, з чим він погодився та зазначив, що по приїзду додому негайно їх замінить й він зроби в це раніше, якщо б йому про це було відомо. При цьому, у нього були відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки він того дня жодних спиртних напоїв не вживав. Натомість працівники поліції, з невідомих йому причини, почали наполягати на проходженні ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився, так як жодних перешкод цьому не вбачав, був впевнений у своєму тверезому стані. Газоаналізатор все ніяк не міг спрацювати та показати результат тесту, й вже за останнім разом показав результат 0,25 проміле, що його здивувало, так як спиртні напої він вживав лише напередодні із своїм бойовим побратимом, який ненадовго повернувся з передової, та й то не у такій кількості, щоб міг бути визначений саме такий результат тесту. Однак працівники поліції одразу ж повідомили, що складають відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, хоча з таким результатом тестом він не погоджувався. Вже опісля, по приїзді ним вказаним автомобілем додому, він, спілкуючись із своїми знайомими з вказаного приводу, усвідомив, що був наділений правом вимагати у працівників поліції доставити його у найближчий медичний заклад для проходження там огляду на стан сп`яніння та перевірки результату вказаного тесту на алкоголь, зробленого на місці зупинки керованого ним автомобіля, й був обурений, що такого права йому працівниками поліції не було роз`яснено, а йому про це нічого не було відомо, так як він до цього дня жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності, у тому числі й за порушення Правил дорожнього руху. Тому просить врахувати зазначені ним обставини та закрити провадження у цій справі про адміністративне правопорушення.

Суддя, заслухавши особу, який притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, порушення котрого ставиться у провину ОСОБА_1 , водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, зібрані матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення не підтверджують у цілому ту обставину, що особа, який притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, не дотримався вимог підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, тобто будучи учасником дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на наступне.

Так, відповідно до пунктів 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.20215 року за № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пунктів 7, 8, 11, 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння поліцейським здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,20 проміле алкоголю в крові. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

У матеріалах цієї справи про адміністративні правопорушення наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (без дати та часу), згідно з котрим, в силу виявлених поліцейським у водія ОСОБА_1 на місці зупинки керованого ним транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук та почервоніння обличчя, останньому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на такому місці з використовуванням технічного засобу DRAGER ALCOTEST 6820, прилад № ARLJ-0418, на що ОСОБА_1 погодився, після чого, за відсутності свідків огляду, пройшов зазначений огляд. Доказом визначення рівня алкоголю у крові ОСОБА_1 за результатами огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння є результат тестування на алкоголь від 07.10.2023 року за № 738, проведений за допомогою технічного засобу DRAGER ALCOTEST 6820, прилад № ARLJ-0418. Так, відповідно до цього результату тестування заміри здійснювались приладом названим технічним засобом при температурі +22,0 °С, проба позитивна 0,25 проміле.

Проте, в інструкції по експлуатації технічного засобу DRAGER ALCOTEST 6820 вказано, що цей прилад призначений для вимірювання вмісту парів етилового спирту у повітрі, що видихає людина. Разом з тим, згідно з технічною характеристикою технічного засобу DRAGER ALCOTEST 6820, при температурі до 25,0 °С границя допустимої похибки результату вимірювання становить + - 0,04 мг/л, що в свою чергу ставить під сумнів результат в 0,25 проміле, який було встановлено ОСОБА_1 при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вказаного технічного засобу, та й то не за першим разом, оскільки перевищення допустимого вмісту алкоголю хоча й не перебуває у межах можливої похибки вимірювань, проте складає лише на 0,01 мг/л вище границі допустимої похибки результату такого вимірювання при температурі +22,0 °С.

Враховуючи зазначене, зафіксований на роздруківці з принтеру технічного засобу DRAGER ALCOTEST 6820 результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 0,25 проміле, з урахуванням зазначеної вище точності вимірювального приладу та з урахуванням встановлених під час судового розгляду обставин цієї справи, не може в достатній мірі свідчити про перевищення допустимої норми, вказаної в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, - 0,05 мг/л, оскільки при врахуванні значення допустимої похибки у вимірюваннях (0,04 мг/л) допустима норма перевищена лише на 0,01 мг/л.

Крім того, відповідно до пункту 5 ст. 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, котра ратифікована Українською РСР 25.04.1974 року, зі змінами, внесеними Європейською угодою, котрою доповнено Конвенцію про дорожній рух від 01.05.1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

За таких обставин, при проведенні огляду та встановленні ступеня сп`яніння в 0,25 проміле, при цьому відсутності передбачених ознак алкогольного сп`яніння, працівниками поліції для усунення зазначених сумнівів слід було запропонувати пройти ОСОБА_1 як водієві транспортного засобу огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, чого не було зроблено.

Так, дослідженими записами з нагрудного відеореєстратора, котрі містяться на оптичному диску, долученому поліцейським ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області сержантом поліції Люберою А.С. до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, складеного ним відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, візуально не спостерігається наявність у нього будь-яких зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, як і не встановлено, що останньому було роз`яснено його право пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі та оформлення відповідного направлення, а, навпаки, підтверджується та зазначена ОСОБА_1 у своїх поясненнях під час судового розгляду обставина, що названий поліцейський одразу ж після отримання тесту на алкоголь, перейшов до складення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення. Відтвореними записами також не відображається процедура роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, як і гарантоване право на отримання правової допомоги.

Тому, долучене до матеріалів справи про адміністративне правопорушення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, котре датоване 07.10.2023 року, 16:05 год., вочевидь у зазначений час не видавалося, про що додатково може свідчити відсутність на такому документі підпису ОСОБА_1 , який би стверджував про відмову від отримання названого документа, як і від проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Відсутній також підпис ОСОБА_1 , котрий би засвідчував його згоду з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки керованого ним транспортного засобу, й на вже згаданому вище акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (без дати та часу).

Відтак, під час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення не встановлено безперечно та поза розумним сумнівом тієї обставини, що ОСОБА_1 07.10.2023 о 15:45 год. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки зважаючи на особливості приладу та можливість допустимих похибок приладу під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, безумовних підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, суд не вбачає, так як результат перевищує допустиму межу алкоголю з урахуванням можливої похибки лише на 0,01 мг на літр повітря, що видихався, а максимальний рівень вмісту алкоголю на літр повітря, що ним видихався, не перевищує 0,25 мг, й це узгоджується з приписами пункту 5 ст. 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року зі змінами, внесеними Європейською угодою, котрою доповнено Конвенцію про дорожній рух від 01.05.1971 року, зі змінами та доповненнями. До того ж належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 погоджувався з таким результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, зібрані матеріали цієї справи не містять, а працівниками поліції не було вжито заходів для доставлення його до найближчого медичного закладу для проведення там відповідного огляду, більше того, йому навіть не роз`яснювалося відповідне право.

Крім того встановлено, що працівниками поліції, після того як ними було складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, незважаючи на зазначення про це у самому змісті протоколу, всупереч приписам ст. 266 КУпАП, фактично не відсторонено ОСОБА_1 як водія, від керування ним транспортним засобом, а, навпаки, було здійснено допуск останнього до керування, що стверджується самим ОСОБА_1 та про що свідчить відсутність у зібраних матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення розписки особи-водія, якому передано транспортний засіб для його доставки до місця призначення, або ж відповідного акта приймання-передачі цього транспортного засобу.

То ж суддя, при встановлених у судовому засіданні усіх обставинах цієї справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені до Стрийського міськрайонного суду Львівської області адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують в його діях складу наведеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними, оскільки працівниками поліції не було у повній мірі дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, щодо порядку проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та щодо оформлення матеріалів такого огляду, у зв`язку з чим відповідний огляд слід вважати недійсним, а висновок працівників поліції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та оформлення відносно нього даних матеріалів, - передчасним.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відтак, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 8-9, 40-1, 130, 221, 245, 247, 251-252, 266, 268, 272, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН