Житомирський апеляційний суд
Справа №273/1471/21 Головуючий у 1-й інст. Новицький Є. А.
Категорія ч.2 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 13 липня 2021 року щодо нього за ч.2 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою Баранівського районного суду Житомирської області від 13 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, у прибуток держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 07.06.2021 о 13.48 год. в м. Баранівка по вул. Дубрівське Шосе керував транспортним засобом ВАЗ 2106 з державними номерними знаками НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, вираженим тремтінням пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер відмовився від проходження огляду у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п 2.5 ПДР України.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Баранівського районного суду від 13 липня 2021 року, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення відповідно до вимог ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП.

Посилається на те, що в матеріалах адміністративної справи відсутні достатні та беззаперечні, поза всякого сумніву, докази вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що суд розглянув справу у його відсутність, чим грубо порушив право на захист та право надати суду відповідні пояснення щодо обставин викладених в протоколі, а посилання суду на те, що він належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином є безпідставними, оскільки ніхто не повідомляв про дату розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Вказує, що складений протокол взагалі не відповідає протоколу який затверджений зазначеною інструкцією, а тому такий протокол не може бути допустимим доказом та мати юридичну силу. Суд не звернув уваги на те, що обставини, які відображені в протоколі не відповідають дійсним обставинам справи, які відображені на відеозйомці.

Посилається на те, що автомобіль до якого підійшли працівники поліції давно стояв і він в ньому сидів як пасажир, а відтак пропозиція з боку працівників поліції щодо проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння була протиправна і явно незаконна. Вказане підтверджується відеозаписом боді камери.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги як докази його вини у вчинені адміністративного правопорушення, протокол, відеоматеріали, а також покази свідків, оскільки із відеоматеріалів вбачається, що за кермом він не перебував і автомобілем не керував. Зазначених в протоколі свідків взагалі не було, що підтверджується відеоматеріалами. Вказує, що коли вийшов з автомагазину, щоб взяти з автомобіля сигарети, на прохання водія, до нього під`їхали працівники поліції і почали пропонувати пройти освідування на предмет алкогольного сп`яніння. Від проходження освідування відмовився, оскільки не вважав себе особою, яка може бути піддана приниженню освідуванням на стан алкогольного сп`яніння тому що він не водій і не причетний до руху автомобіля.

Посилається на те, що незважаючи на вимоги матеріальних та процесуальних норм права, які вказують на порядок та умови складення адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП, в складеному протоколі зазначено, що нібито водій ОСОБА_1 в м. Баранівка вул. Дубрівська керував т.з. ВАЗ 2106 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак відеоматеріали свідчать зовсім про інше.

Разом з тим просить поновити строк на оскарження постанови Баранівського районного суду Житомирської області від 13 липня 2021 року. Зазначає, що строк на оскарження пропущений ним з поважних причин, оскільки на розгляді справи був відсутній, а оскаржувану постанову отримав в канцелярії суду на його звернення 25 квітня 2022 року.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 разом з апеляційною скаргою надійшла до Житомирського апеляційного суду 17.05.2022року (а.с.25). Згідно ч.4 ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

За неодноразовими клопотаннями ОСОБА_1 розгляд справи відкладався на інші дати з належним повідомленням про дату, час та місце розгляду наступного засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи розписками та заздалегідь направленими до наступного судового засідання клопотаннями про перенесення розгляду справи. В подальшому Житомирським апеляційним судом задоволено клопотання ОСОБА_1 про призначення йому захисника з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Житомирській області. На адресу апеляційного суду від Регіонального центру надійшла відповідь в якій зазначено, що вищезазначена ухвала апеляційного суду надіслана до Житомирського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги за належністю.

Разом з тим на адресу апеляційного суду від Житомирського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги надійшло роз`яснення в якому зазначено, що для надання безоплатної правової допомоги ОСОБА_1 потрібно особисто звернутися до Житомирського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з відповідними документами.

Житомирським апеляційним судом на адресу ОСОБА_1 , яка зазначена, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в поданій ним апеляційній скарзі неодноразово направлялися рекомендованим листом судові повістки із зазначенням дати та часу розгляду справи, а також направлялися копії вищевказаних відповідей з центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Однак зазначені повідомлення повернулися до апеляційного суду як не вручені, оскільки адресат відсутній за вказаними адресами.

Крім того апеляційним судом неодноразово опубліковувалось на офіційному веб - сайті судової влади України оголошення про виклик ОСОБА_1 до суду на розгляд його апеляційної скарги із зазначенням дати, часу. Однак на зазначені дати та час ОСОБА_1 не з`явився.

Відповідно до ч.5,6 ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала апеляційну скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Враховуючи вказані вимоги закону, строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, процесуальну поведінку ОСОБА_1 та використані апеляційним судом всі можливості повідомити останнього про час та місце розгляду ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Баранівського районного суду Житомирської області від 13 липня 2021 року.

Відповідно до ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи щодо відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду в суді першої інстанції та перевірені у судовому засіданні апеляційного суду, який визнає їх такими, що не спростовують висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги стосовно неналежної оцінки та не врахування судом першої інстанції усіх зібраних у справі доказів є неспроможними та спростовуються матеріалами справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності у скоєнні вказаного правопорушення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

За змістом ч.2 ст.130 КУпАП, відповідальність наступає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне вчинення протягом року будь-якого з порушень, передбачених частиною 1статті 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії постанови Баранівського районного суду Житомирської області від 14 квітня 2021 року, яка набрала чинності, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення передбачене вказаною статтею ( а.с.10-11).

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №091313 від 07.06.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 07.06.2021 о 13.48 год. в м. Баранівка по вул. Дубрівське Шосе керував транспортним засобом ВАЗ 2106 з державними номерними знаками НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, вираженим тремтінням пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер відмовився від проходження огляду у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п 2.5 ПДР України.

Вказаний протокол складений відповідно до вимог ст.256 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол, складений у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та містить їх підписи. Від підпису у протоколі, отримання його копії та дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився. Будь-яких зауважень з приводу обставин, викладених у протоколі, будь хто з вказаних осіб не зазначив.

Зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Також, апеляційний суд, враховуючи приписи ст.251 КУпАП, звертає увагу на те, що з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення доказів, зокрема, з пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків, та засвідчили, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, як на місці зупинки так і в медичному закладі, на що останній відмовився.

Вказані обставини підтверджуються також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який наявний в матеріалах справи, з якого вбачається, що працівники поліції у присутності двох свідків пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, як за допомогою приладу «Драгер», так і у найближчому медичному закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився.

Посилання апелянта на те, що автомобілем він не керував, спростовуються вищенаведеним відеозаписом, з якого вбачається, що по дорозі рухаються два автомобілі, один з яких перебував на буксируванні, що також є керуванням транспортним засобом. Після того, як вказані автомобілі зупинились, з буксируючого авто вийшов чоловік, особу якого в подальшому встановлено як ОСОБА_1 , що останнім не заперечувалось.

Крім того факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №921093 від 07.06.21 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, за вчинення під час керування ним автомобілем «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 07.06.2021року о 13.48, адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.ч.1,4 ст.126 КУпАП. Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що вказана постанова оскаржена та скасована, під час апеляційного розгляду не надано (а.с.7).

Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 , а тому апеляційні доводи про відсутність в діях останнього складу та події адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції належним чином не повідомив його про час та місце розгляду справи та розглянув справу у його відсутність, чим було порушені його права, передбачені ст.268 КупАП, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції на зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення адресу ОСОБА_1 направлялись судові повістки, однак повідомлення повернулися до суду першої інстанції не вручені, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.

Враховуючи вищенаведену практику ЄСПЛ, вимоги ч.2 ст.268 КУпАП, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи, передбачених ст.38 КУпАП, та строків накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції дійшов до висновку про можливість провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , враховуючи, що участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, згідно ч.2 ст.268 КУпАП, не є обов`язковою.

В апеляційній скарзі не наведені інші, не досліджені судом докази, якими б спростовували висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Баранівського районного суду Житомирської області від 13 липня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 13 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: