Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/499/23
Єдиний унікальний №733/760/23
Постанова

Іменем України

09 червня 2023 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Вовченка А.В.,

при секретарі Мошенець Л.М.,

розглянувши матеріали, що надійшли від начальника Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого , РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 173-2 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 14.05.2023 року об 15 год. в АДРЕСА_1 за місцем свого проживання, перебуваючи в нетверезому стані , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 , ображаючи її нецензурними словами та словесно погрожував фізичною розправою , внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному або психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, з дружиною помирився.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством визнаються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Володіна проти РФ» від 09.07.2019, «Левчук проти України» від 03.09.2020 зазначив, що домашнє насильство є порушенням статей 3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема:

протоколом серії ВАВ № 414034 про адміністративне правопорушення від 14.05.2023р.;

формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, відповідно до якого визначено рівень небезпеки як «високий»;

рапортом поліцейського про вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 ;

копією постанови №733/367/22 від 25.07.2022 про притягнення ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши адміністративні матеріали, приходжу до висновку, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КупАП.

Все зазначене в сукупності лише підтверджує факт того, що атмосфера взаємопорозуміння у цій родині відсутня, конфлікти для членів сім`ї є буденним та звичним явищем.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, важливість проблеми домашнього насильства; особу ОСОБА_1 . Враховуючи вищезазначене, а також зважаючи на характер правопорушення, вважаю, що до останнього доцільно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, розмір якого визначено судом на рівні найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.173-2 КУпАП, - що буде необхідним для його виправлення, достатнім для виконання завдань КУпАП та можливим недопущенням продовження насильства або настання більш тяжких наслідків.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Керуючись статтями 33-35, 36, 38, 40-1, 173-2, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 ( триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536,80грн.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 10-ти днів.

Суддя А.В.Вовченко