Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6209/23
Провадження № 3/332/3237/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2023 р.

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Марченко Н.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Запорізькій області ДПП притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водія МТЗ 84 маршруту, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААД № 621484 від 15.10.2023 року встановлено, що 15.10.2023 року о 19-35 годині по вулиці Історичній та вулиці Молодіжній (автостоянка) в місті Запоріжжі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем Mercedes - Benz 312 D д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у передбаченому законом порядку зі згоди водія на за допомогою приладу «Alkotest Drager 6820». Результат проходження огляду встановив 2,72 % проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 . ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.9 а ПДР. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений, шляхом залишення транспортного засобу припаркованим без порушень ПДР. Про повторність попереджений.

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що 15.10.2023 року він перебував на автостоянці, ремонтував автомобіль Mercedes - Benz 312 D д.н. НОМЕР_1 . Після закінчення роботи на запропонування знайомого випити алкогольний напій, ОСОБА_1 знаходячись разом із знайомим в салоні автомобіля Mercedes - Benz 312 D д.н. НОМЕР_1 . вживали алкогольний напій, який виявився чистим спиртом. Після вживання якого, знайомий ОСОБА_1 пішов, а ОСОБА_1 заснув, і прокинувся лише, коли приїхала патрульна поліція. Наголосив, що транспортним засобом після вживання зі своїм знайомим алкогольного напою не керував.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Непомнящий Я.В. суду пояснив, що ОСОБА_1 не суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки не керував транспортним засобом. Належних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять. Заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, в діях ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні за участю ОСОБА_1 та його представника - адвоката Непомнящого Я.В. було переглянуто відеозапис, який міститься на диску та зберігається в матеріалах справи, на якому відображено свідка ОСОБА_2 , який пояснив патрульним поліцейським, що підставою виклику поліції стало те, що він став свідком того, як транспортний засіб - автомобіль Mercedes - Benz 312 D д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 їздив по автостоянці колами з відчиненим дверима у транспортному засобі, ледь не зачепивши інший транспортний засіб. ОСОБА_2 як відповідальна особа , переймаючись за довірені йому як сторожу автостоянки транспортні засоби, підійшов до ОСОБА_1 з метою з`ясування причини такої поведінки за кермом і в той час при спілкуванні з ОСОБА_1 почув від останнього запах алкоголю, що і спонукало ОСОБА_2 попрохати свою дружину викликати поліцію.

Разом із цим, на відеозаписі чітко зафіксовано як у транспортного засобу - автомобілю Mercedes - Benz 312 D д.н. НОМЕР_1 , який рухається по дорозі автостоянки відчиняються двері зі пасажирської сторони із яких, на ходу виходить чоловік, а транспортний засіб не зупиняюсь здійснює поворот вправо і їде прямо, при цьому одна із задніх дверей відчинена.

Тобто покази свідка щодо того, що він бачив як у транспортного засобу - автомобілю Mercedes - Benz 312 D д.н. НОМЕР_1 , який рухається по дорозі автостоянки були відчинені дверей співпадають з подією зафіксованою відеозаписом з камер відеоспостереження та самі по собі складають одну і ту саму подію.

На запитання суду ОСОБА_1 підтвердив своє перебування за кермом вищевказаного транспортного засобу, однак пояснити хто саме виходив з транспортного засобу який не зупиняючись здійснював рух, пояснити не зміг.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У відповідності ч.2 п. 27 Постанови Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 (в редакції від 19.12.2008) керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд приймає до уваги письмові та зафіксовані відеозаписом покази свідка ОСОБА_2 , який показав, що він став свідком того, як транспортний засіб - автомобіль Mercedes - Benz 312 D д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 їздив по автостоянці колами з відчиненим дверима у транспортному засобі ледь не зачепивши інший транспортний засіб. ОСОБА_2 як відповідальна особа , переймаючись за довірені йому як сторожу автостоянки транспортні засоби підійшов до ОСОБА_1 , який вже припаркувався з метою з`ясування причини такої поведінки за кермом і в той час при спілкуванні з ОСОБА_1 почув від останнього запах алкоголю, що і спонукало ОСОБА_2 попрохати свою дружину викликати поліцію.

Разом із цим, суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 в частині заперечення останнім керування транспортним засобом вже після вживання в своєму автомобілі разом із знайомим алкогольного напою, після розпивання якого, знайомий ОСОБА_1 пішов, а ОСОБА_1 заснув в машині з огляду на те, що ОСОБА_1 не зміг пояснити суду, хто саме на ходу транспортного засобу вийшов зі пасажирської сторони транспортного засобу, але на переконання суду, чоловік, який на ходу транспортного засобу вийшов зі пасажирської сторони транспортного засобу і є тим, самим знайомим з яким ОСОБА_1 і вживав і в салоні свого автомобіля алкогольний напій, що свідчить на думку суду про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Надаючи оцінку наявним доказам у справі про адміністративне правопорушення, суд бере за основу відеозапис та письмові і зафіксовані відеозаписом покази свідка ОСОБА_2 , які є допустимими і достовірними, та в своїй сукупності підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, незважаючи на не визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП його вина підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 621484 від 15.10.2023 року;

- результатом проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Alkotest Drager» 6820 тест № 1698, який встановив 2,72 % проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

- відеозаписом;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

При накладенні адміністративного стягнення, суд керуючись ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 гривень (Отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./ 21081300 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку (IBAN): UA0008001) із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ч.2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)Рахунок отримувача: UА0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106)

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня винесення постанови.

Суддя Н.В. Марченко