ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1110/23Головуючий у 1-й інстанції Царук І.М.
Провадження № 33/817/276/23 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно постанови, яка оскаржується, встановлено, що 02 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, вказуючи на те, що постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 лютого 2023 року, яка постановою Тернопільського апеляційного суду від 09 березня 2023 року була залишена без змін, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. У даній справі судом першої інстанції було визнано законною зупинку керованого ним транспортного засобу та порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.3 в ПДР, за що останній постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАР №6410930 від 15 січня 2023 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП. Зазначає, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2023 року вказана постанова скасована, що, на думку заявника, свідчить про наявність підстав для перегляду судом раніше постановленого у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КупАП рішення за нововиявленими обставинами. За наведеного та посилаючись на положення ст.459 КПК України, ОСОБА_1 ставить питання про застосування аналогії закону, скасування постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 лютого 2023 року та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2023 року, а заяву про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 лютого 2023 року по справі №607/11110/23 за нововиявленими обставинами та матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції незаконно відмовив йому у праві, в частині доступу до правосуддя, чим порушив положення ст.13 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод щодо права особи на ефективний засіб юридичного захисту. Зазначає, що відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції не дослідив належним чином жодного доказу, в тому числі не надано оцінки постанові Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2023 року, якою постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАР №6410930 від 15 січня 2023 року скасовано. Вважає, що оскільки право на перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами належно не врегульовано Кодексом України про адміністративні правопорушення, а провадження у справах про адміністративне правопорушення вважається кримінальним, до нього мають бути застосовані норми Кримінального процесуального кодексу України, які передбачають перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви від 02 травня 2023 року про перегляд постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 лютого 2023 року за нововиявленими обставинами є законним й обгрунтованим.

Ця позиція суду цілком узгоджується з тим, що така процесуальна процедура не передбачена чиним Кодексом про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Право особи на оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення передбачено ст.294 КУпАП. При цьому постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Іншого порядку перегляду судових рішень у справах про адміністративне правопорушення, в тому числі шляхом їх перегляду за нововиявленими обставинами чинний КУпАП не передбачає.

Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ, місцевий загальний суд не наділений.

Статтею 459 КПК України, на яку посилається апелянт, дійсно передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях.

Вказана норма КПК не поширює свою дію на розгляд справ про адміністративні правопорушення.

Доводи апеляційної скарги в частині підстав вважати кримінальним провадження у цій справі відносно ОСОБА_1 обґрунтовуються посиланням на рішення ЄСПЛ від 30.10.2014р. у справі Швидка проти України, в якому за статтею 10 Конвенції про порушення її права на свободу вираження поглядів, а також її скаргу за статтею 2 Протоколу № 7 на те, що вона не могла ефективно використати своє право на апеляційне оскарження. Крім того, вказана справа стосувалася тих обставин, що заявницю було затримано і притягнуто до відповідальності за дрібне хуліганство з накладенням стягнення у виді адміністративного арешту на 10 діб, які вона відбула ще до перегляду судового рішення в апеляційній інстанції.

На відміну від обставин вказаного ОСОБА_1 рішення, в цій справі останній адміністративному затриманню не був підданий і йому було призначено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Більше того, з наявних у справі матеріалів видно, що постанова Тернопільського міськрайонного суду від 07 лютого 2023 року, яку ОСОБА_1 просить переглянути за новоявленими обставинами, була предметом апеляційного розгляду.

Так, постановою Тернопільського апеляційного суду від 09 березня 2023 року було відмовлено у задоволенні апеляційної скарги захисника Строценя Т.О., а вказану постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 - залишено без змін.

З мотивувальної частини постанови апеляційного суду вбачається, що доводи апеляційної скарги про відсутність 15 січня 2023 року законних підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 були перевірені в ході апеляційного розгляду. Зокрема, апеляційний суд вказав, що одним з доказів, який обґрунтовує винуватість ОСОБА_1 , є відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, яким зафіксовано як вони зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , повідомили його про допущені ним порушення вимог Правил дорожнього руху під час руху по вул.Злуки в м.Тернопіль, з чим водій фактично погодився.

Таким чином, викладені у постанові Тернопільського апеляційного суду від 09 березня 2023 року висновки щодо підстав зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 обґрунтовані не лише наявністю постанови про накладення на останнього стягнення за ч.5 ст.121 КУпАП, а також і фактичними даними сукупності інших доказів у цій справі, в тому числі об`єктивних даних відеозаписів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (N 3236/03) у справі Пономарьов проти України, жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції про відмову в перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами у зв`язку із скасуванням постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП є законною та обґрунтованою і скасуванню за викладеними в апеляційній скарзі доводами не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя