ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/80/23
Провадження №3/477/231/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Глубоченко С.М.,

за участю: секретаря судових засідань Резуник Т.В.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого заступником директора ПП «МММ», зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

за частиною першою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2023 року о 08.00 годині ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем марки «ФОРД», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на 316 кілометрі автодороги Н-11 в межах Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області з явними ознаками алкогольна сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, просив справу відносно нього закрити, оскільки він діяв у стані крайньої необхідності.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходжу до наступного.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративним правопорушенням, в розумінні частини першої статті 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 02 січня 2023 року серії ААД №070727 вбачається, що 02 січня 2023 року о 08.00 годині ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем марки «ФОРД», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на 316 кілометрі автодороги Н-11 в межах Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області з явними ознаками алкогольна сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився (а.с.1).

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (частини другої та третьої статті 266 КУпАП).

Згідно пунктів 3, 4, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах, а суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Згідно зі статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Тобто, умовою притягнення до адміністративної відповідальності за вказаний склад адміністративного правопорушення серед іншого, є вина особи, яка полягає в прямому умислі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що його рідний брат ОСОБА_1 , 1987 року народження проходячи військову служба за мобілізацією отримав поранення очей внаслідок мінно-вибухової травми під час виконання обов`язків військової служби.

Оскільки останній потребував невідкладного медичного втручання, він на підставі направлення лікаря віз брата до медичного закладу «Інституту очних хвороб і тканинної терапії імені В.П. Філатова», що розтаваний в місті Одеса. Дорогою, на Баштанському кільці його зупинили працівники поліції, які повідомили йому про наявні, на їх погляд, ознак алкогольного сп`яніння та запропонували продути алкотестер, який повинен підвезти пізніше інший патруль, а у разі відмови продути проїхати в лікарню. Він повідомив патрульним, що транспортує свого брата, який потребує медичної допомоги та не має часу чекати на алкотестер та їхати в лікарню. Після чого відносно нього був складений протокол та він поїхав у лікарню. Від керування автомобілем його не відсторонювали. Вказав, що якби був у чомусь винен, то блок-пост об`їхав іншою дорогою. У стані сп`яніння він не перебував, а діяв у стані крайньої необхідності, про що повідомляв поліцейським.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з приводу оформлення адміністративних матеріалів щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вбачається, що працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці та у медичному закладі, на що останній відмовився, мотивуючи тим, що не має часу проходити обстеження.

Згідно медичного заключення ОСОБА_1 , виданого державною установою «Інститут очних хвороб і тканинної терапії імені В.П. Філатова», останній в період з 02 січня 2023 року по 20 січня 2023 року знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні посттравматичної патології ока, з діагнозом мінно-вибухова травма.

Змістом свідоцтва про хворобу №128 від 14 лютого 2023 року підтверджуються обставини вказані ОСОБА_1 , щодо отримання травми його братом ОСОБА_1 під час проходження військової служби внаслідок чого останній підлягає виключенню з військового обліку.

Відповідно вимог статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до статті18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність визначається як стан, за якого особа правомірно заподіює шкоду інтересам, що охороняються державою, щоб усунути небезпеку, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, за умови неможливості усунути цю небезпеку іншими засобами, якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

Отже, крайня необхідність це суб`єктивне право кожної людини. На думку суду, ОСОБА_1 у даній ситуації діяв у стані крайньої необхідності, усвідомлюючи, що існує реальна небезпека здоров`ю його брата, він мав намір доставити останнього у медичний заклад для надання медичної допомоги. В даному випадку він вимушено порушив охоронювані державою інтереси у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

При цьому судом також рахується і та обставина, що чинним нормами КУпАП не врегульовано питання проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів при його відсутності на час зупинки у водія у працівників поліції.

Обставини, за яких водій протягом певного(тривалого) часу змушений чекати на доставку спеціальних технічних засобів працівникам поліції не передбачено жодним нормативно-правовим документом. Зупинивши транспортний засіб та виявивши у водія ознаки сп`яніння, поліцейський з метою визначення стану сп`яніння має запропонувати пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, та в разі ствердної відповіді особи, яка має відповідні ознак надати йому вимірювальний прилад для проведення огляду. В іншому ж випадку, очікування протягом тривалого часу приладу для проходження огляду на визначення стану сп`яніння може мати ознаки незаконного затримання особи, так як протягом невизначеного часового проміжку особа позбавлена можливості вільного пересування, або ж є засобом маніпуляції працівників поліції для отримання відмови від проходження відповідного огляду.

В даному випадку, на думку суду дійсно мала місце відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, так як останній крім іншого відмовився від його проведення у закладі охорони здоров`я, що свідчить про порушення ним пункту 2.5 ПДР України та відповідно про наявність у його діях складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

У свою чергу, з урахуванням наданих ОСОБА_1 пояснень, та доказів долучених ним до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вчинення інкримінованого йому правопорушення, зумовлено дією в умовах крайньої необхідності.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України вчинено ним в стані крайньої необхідності, а тому у відповідності до пункту 4 частини першої статті 247 КУпАП справа підлягає закриттю.

Керуючись статтями 18, 247, 280, 283, 284,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП закрити, у зв`язку з вчиненням правопорушення особою, яка діяла в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО