КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/2522/23 Головуючий 1-ї інстанції: Іваніна Ю.В.
Провадження №33/824/1959/2023 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретаремсудового засідання - Кожевніковою А.В., за участю: потерпілої - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року стосовно ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановоюпровадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 громадянку України, працюючої керівником ТДВ СК «Альфа-Гарант», за адресою: м. Київ, вул. Тороповського, б.14, за ч.5 ст.212-3 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення. Прийняте рішення суд вмотивував тим, що відповідно до наданих суду копії листа №12/32 від 03.01.2023 року та витягів з реєстру вихідної кореспонденції ТДВ СК «Альфа-Гарант» від 01.11.2022 по 15.01.2023 року, на запит ОСОБА_1 було надано відповідь, яку направлено адвокату 01.11.2023 року поштою. Більш того, відповідь на запит, було повторно направлено від 03.01.2023, що підтверджується копіями листів та витягами вихідної кореспонденції. Відповідно до наданих захисником документів, ОСОБА_2 не є відповідальною особою за надання відповіді на адвокатські запити чи будь-які звернення.Таким чином, будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, судом першої інстанції не встановлено. ОСОБА_1 , не погоджуючись з постановою суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову від 14.03.2023 року. Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 28.11.2022 року звернулася на офіційну електронну пошту ТДВ «СУ «Альфа-Гарант» з письмовим адвокатським запитом. У зв`язку із неотриманням відповіді 23.12.2022 року повторно звернулася, але вже за допомогою засобів поштового зв`язку. Суд першої інстанції встановив, що ТДВ СК нібито виконало свій обов`язок листом від 01.11.2022 року, однак отримати на 27 раніше відповідь не могла. Крім того, не зрозуміло який номер листа відповіді був наданий до суду, оскільки в тексті рішення суд посилається на два номера. Зазначає, що не отримала жодної відповіді на свої адвокатські запити. Особа, яка притягається до відповідальності не надала доказів підтвердження направлення саме на її поштову адресу відповідей на запити. Не зрозуміло, за який період було надано до суду витяг з реєстру вихідної кореспонденції. Суд не посилався на жоден доказ, який би свідчив про фактичну відправку та отримання заявником відповідей. Реєстр відправлення вихідної кореспонденції та копії листів відповідей викликає сумнів щодо достовірності цих документів. Щодо висновків про те, що відповідальною особою за надання відповідей на запит є ОСОБА_3 , а не ОСОБА_2 , апелянт вказує, Законом № 5076 такий обов`язок покладений саме на керівників підприємств. Додатково вказала, що запис у Журналі вихідної кореспонденції не може бути належним доказом скерування відповіді, уповноважена особа зобов`язана здати листи на пошту за списком згрупованих відправлень та отримати розрахунковий документ на один список. При цьому, простий лист не фіксується в офіційній системі АТ «Укрпошта» при відправленні та отриманні, а тому звернення адвоката ОСОБА_1 до АТ «Укрпошта» з адвокатськими запитами щодо направлення відповідей не мали б жодних результатів. Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, підстав для задоволення апеляційної скарги не встановлено. Відповідно до протоколу, серії КС №00187 від 20.02.2023 року, «23 грудня 2022 року для отримання інформації, з метою надання правничої допомоги, у відповідності до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат ОСОБА_1 звернулась з адвокатським запитом від 23.12.2022 року до ТДВ СК «Альфа-Гарант». Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» керівники підприємств, установ, організацій, яким направлений адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. Тому, керівник ТДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_2 зобов`язана була своєчасно надати інформацію у відповідь на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1, або аргументовано відмовити в наданні інформації, у разі якщо доступ до такої інформації обмежений. Згідно з офіційного сайту «Укрпошта» уповноважена особа ТДВ СК «Альфа-Гарант» отримала адвокатський запит - 27.12.2022 року. Таким чином, останнім днем строку для надання відповіді на адвокатський запит було - 03.01.2023 року. На час складання протоколу адвокат ОСОБА_1 відповіді на адвокатський запит від ТДВ СК «Альфа-Гарант» не отримала, чим особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушила ч.5 ст.212-3 КУпАП, а саме - несвоєчасне надання інформації на адвокатський запит. Отже, керівник ТДВ СК «Альфа-Гарант» вчинив правопорушення 04.01.2023 року, за адресою: м. Київ, вул. Тороповського, 14».

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Суд першої інстанції дотримався вище зазначених вимог закону та дійшов обґрунтованих висновків про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП. Частина 5 ст.212-3 КУпАП передбачає відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення в вину ОСОБА_2 ставиться саме несвоєчасне надання інформації на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 від 23.12.2022 року. З матеріалів справи вбачається, що вказаний адвокатський запит було надіслано засобами поштового зв`язку на адресу ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» та отриманий адресатом 27.12.2022 року. (а.с. 15) Згідно протоколу про адміністративне правопорушення останнім днем надання відповіді на запит було 03.01.2023 року . Представником ОСОБА_2 суду першої інстанції було надано фотокопію відповіді начальника відділу врегулювання збитків по роботі з клієнтами ОСОБА_4 від 03.01.2023 року на запит адвоката ОСОБА_1 від 22.12.2022 року. Відповідно до фотокопії витягу з журналу реєстрації вихідних та внутрішніх документів ТДВ СК «Альфа-гарант» відповідь на запит адвоката ОСОБА_1 зареєстрована як вихідний документ. Апеляційний суд відмічає, що ані Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ані Закон «Про Інформацію», не містять вимоги щодо направлення відповіді на адвокатський запит рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Фактичне неотримання відповіді на адвокатський запит залежить не лише від відправника, але і від засобів поштового зв`язку та не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП. До протоколупро адміністративне правопорушення не додано жодних доказів, які б підтверджували, що відповідь на адвокатський запит, який було направлено до ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» 23.12.2022 року, надіслано після спливу відведеного на це законом п`ятиденного терміну, як і відсутні докази того, що вказаний документ не був вчасно переданий до установи поштового зв`язку. Крім того, безпідставними є посилання апелянта на ту обставину, що запит від 23.12.2022 року є повторним, а адвокат не отримала відповіді на жоден адвокатський запит, оскільки відповідно до протоколу суть адміністративного правопорушення охоплює лише несвоєчасне надання інформації на адвокатський запит від 23.12.2022 року, що не знайшло свого підтвердження. У зв`язку із цим апеляційний суд відхиляє апеляційні доводи щодо наявності сумнівів у достовірності наданих представником ОСОБА_2 документів. Крім того, такі доводи апелянта є суб`єктивними, оскільки достовірність копій реєстру відправлення вихідної кореспонденції та листа-відповіді від 03.01.2023 року не спростована, а фактичне неотримання адвокатом відповіді на запит не свідчить про несвоєчасне надання інформації на адвокатський запит. ОСОБА_1 посилається на постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року № 10, згідно якої при вирішенні питання, в який момент часу цей обов`язок вважається виконаним у разі пересилання відповіді на запит поштою, суди повинні за аналогією застосовувати положення частини дев`ятої статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за яким під таким моментом мається на увазі здача документа на пошту; реєстрація відповіді на запит як вихідного документа у системі діловодства розпорядника інформації не є моментом завершення перебігу згаданого строку. Однак апеляційний суд критично ставиться до таких доводів в контексті складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, оскільки в даному випадку до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів, які б підтверджували факт того, що відповідь не була здана на пошту у визначений строк. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, що не спростовано доводами апеляційної скарги, а тому рішення суду першої інстанції про закриття провадження в справі є законним і обґрунтованим. З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції є вмотивованими та підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева