П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" травня 2023 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника Відділення поліції №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний протокол, складений поліцейським Відділення поліції №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Хомин Ю. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу, водій ОСОБА_1 26.06.2022 року о 18.30год. в смт.Жвирка по вул.Мазепи, 49А Червоноградського району Львівської області в порушення вимог п.2.9.а Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`янінні у встановленому законом порядку проводився у Сокальській ЦРЛ.

Порушник ОСОБА_1 надав письмове пояснення в якому просив закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що працівниками поліції не усунуто недоліків протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності після повернення матеріалів на доопрацювання постановою Львівського апеляційного суду від 12.09.2022р. та постановою Сокальського районного суду Львівської області від 17.01.2023р.

Вважає, що долучені до матеріалів справи рапорт від 11.11.2022р та повідомлення . про доопрацювання від 13.03.2023р. та наведені в них доводи вказують на професійну некомпетентність працівника поліції.

Крім цього, вважає, що рапорт та повідомлення про доопрацювання не є документами, якими можна внести доповнення до протоколу від 26.06.2022р., в якому зазначено, що подія мала місце 26.05.2022р., а не 26.06.2022р.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12.09.2022 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направлено на доопрацювання, у зв`язку з невідповідністю протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП,

14.11.2022р. справа повернута до суду, однак вимоги постанови від 12.09.2022р. не виконані, недоліки не усунуті.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 17.01.2023 року справу повторно направлено на доопрацювання та усунення зазначених недоліків.

14.03.2023р. справа повторно повернута до суду, однак, Відділенням поліції №2 Червоноградського РВП ГУПН у Львівській області під час доопрацювання вимоги суду не виконані, зазначені в описовій частині постанови недоліки не усунуті.

Порушення фундаментального права на захист безумовно призводить до визнання зібраних у цій справі доказів недопустимими.

Як убачається з рішення ЄСПЛ у справі «Гелетей проти України», Суд дійшов висновку про порушення §1 та пп.«с» §3 ст.6 Конвенції виходячи з такого.

Стаття 6 Конвенції стосується виключно процедурних гарантій та гарантує право кожному на справедливий судовий розгляд. У світлі обставин кримінального провадження ст.6 Конвенції, особливо її п.3, може застосовуватися ще до того, як справу передано до суду, якщо справедливість суду може бути підірвана початковим недотриманням її положень. У свою чергу, гарантії пп.«с» п.3 ст.6 конвенції (забезпечення права особи на захист) є конкретними аспектами права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 цієї статті, які повинні враховуватися у будь-якій оцінці справедливості кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідатипередбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Оцінивши надані в цій справі докази, наявність певної неповноти і суперечностей, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, що відповідно до ч.1ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина