ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 639/927/23 Головуючий 1 інстанції: Мілов Д.В.
Провадження №: 33/818/555/23 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленко В.В., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю її захисника Карпухіна Д.Ю., без участі потерпілої ОСОБА_2 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою правопорушниці ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 04 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 02 203 року близько 19-30 години ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї свекрухи ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали в стусанах, штовханині, ударах по спині, словесних погрозах та бранні нецензурною лайкою у бік заявниці, чим завдала фізичного болю та психологічного страждання потерпілій.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка містить прохання про скасування постанови суду першої інстанції та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно неї, посилаючись на невідповідність оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що вона дійсно мешкає в одній квартирі зі своєю свекрухою ОСОБА_2 , проте скоєння щодо останньої фізичного та психологічного насильства заперечує.

Вказує, що матеріали адміністративної справи не містять наявності тілесних ушкоджень у заявника, у зв`язку з чим факт побиття ОСОБА_2 викликає сумнів та не може бути покладений в основу звинувачення.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу про скоєння ОСОБА_1 умисних дій насильницького, як фізичного так і психологічного характеру стосовно заявника.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її захисник Карпухін Д.Ю. просили про задоволення апеляційної скарги та про закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи правопорушниці та її захисника, які просили про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали адміністративної справи, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і прийняв рішення про застосування до останньої адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Апеляційний суд, вважає таке рішення суду першої інстанції поспішним з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №248529 від 08 02 2023 року; копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №026251 від 08 02 2023 року; копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 08 02 2023 року; копією заяви ОСОБА_2 від 08 02 2023 року; копією письмових пояснень ОСОБА_1 від 08 02 2023 року; рапортом інспектора УПП в Харківській області Короткого Є. від 08 02 2023 року; відеозаписами з місця події; наданими у судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 відносно своєї свекрухи ОСОБА_2 насильницьких дій, апеляційний суд вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Так, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського в порядку підготовки до апеляційного розгляду, встановлено, шо вся поведінка ОСОБА_1 на місці оформлення протоколу, свідчить про те, що вона сприймала ситуацію саме як правопорушник, власноручно підписавши протокол про адміністративне правопорушення.

Будь-яких пояснень, відносно того, що свекруха на неї наговорює на відеозаписі не зафіксовано. Навпаки ж протягом усього відеозапису, ОСОБА_1 жодного разу не заперечила факту вчинення протиправних дій щодо своєї свекрухи.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність у неї конфлікту з ОСОБА_2 спростовуються переглянутим відеозаписом на якому вона неодноразово натякала працівникам поліції на нестерпні умови мешкання разом зі свою свекрухою, висловлюючись зневажливо на її адресу.

Переглядом вказаного відеозапису, крім іншого встановлено, що ОСОБА_1 було роз`яснено, що відносно неї буде зараз складено протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, на що остання ніяких претензій працівникам поліції не пред`явила.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області зі скаргою щодо можливих неправомірних дій працівників УПП в Харківській області ДПП під час подій 08 02 2023 року та до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_1 не зверталася. Внаслідок цього, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Враховуючи викладене, твердження апелянта щодо відсутності доказів на підтвердження її винуватості вчиненні щодо ОСОБА_2 умисних дій фізичного та психологічного характеру є неспроможним та спростовується як переглянутим відеозаписом так і іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Доводи ж ОСОБА_1 щодо відсутності у її свекрухи тілесних ушкоджень, спростовуються переглянутим відеозаписом, з якого вбачається, що працівниками патрульної поліції було виявлено у ОСОБА_2 синці.

Враховуючи вищевикладене, на переконання апеляційного суду дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Одночасно, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Так, згідно практики Європейський суд з прав людини, при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Міністерство юстиції України листом № 8887/4408-33-18/11.2.2 від 06 03 2018 року «Щодо надання роз`яснення поняття малозначності вчиненого правопорушення» роз`яснює, що чинними нормами КУпАП не визначається поняття малозначності вчиненого правопорушення та виключного переліку діянь, які можуть вважатися малозначними. Орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , а саме відсутність відомостей про притягнення її раніше до адміністративної відповідальності, відсутність шкоди від вчиненого нею правопорушення суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом, апеляційний суд приходить до висновку про малозначність вчиненого нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнення її від адміністративної відповідальності за даною статтею, оголосивши усне зауваження.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 04 2023 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, - в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Апеляційну скаргу правопорушника, - задовольнити частково.

На підставі ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням яке оголосити їй у даному судовому засіданні.

В решті постанову суду залишити без змін.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.М. Курило