Справа № 159/6074/23
Провадження № 3/159/2811/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Грідяєва М.В. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одружений, має на уриманні двох неповнолітніх дітей, працює: ТОВ «СВВ ТРАНСЛОГІСТИК» - директор, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, директор ТОВ «СВВ ТРАНСЛОГІСТИК» ОСОБА_1 вчинив порушення ведення податкового обліку, а саме: перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні червень 2023 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення платником податків: п.198.5 ст.198, п.199.1 ст.199, п.200.4 п.200.14, п.п. 200.1.10 п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами доповненнями, ТОВ «СВВ ТРАНСЛОГІСТИК» завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банку у декларації за червень 2023 року на суму 53522 грн. та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21). Декларація за червень 2023 року в сумі 25415 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпроАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (телефонограмою), причини неявки суду не повідомив.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Косендюк Я.А. в судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення, просить закрити провадження у справі, вказуючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає ст..256 КУпроАП, в графі «Дата, час і місце вчинення правопорушення» вказано «триваюче правопорушення виявлено 05.09.2023 року», що суперечить приписам законодавства, адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 КУпАП не є триваючим. У графі про вчинення правопорушення не вказано, в чому саме полягає порушення ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, а лише наводяться посилання на конкретні статті ПК України з абстрактним описом. Акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин. Ані акт перевірки, ані дії посадових осіб контролюючого органу щодо включення до акта певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб`єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов`язків для платника, що в свою чергу, виключає підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності за наслідками обставин встановлених в акті перевірки. Будь-яких інших доказів, окрім акту перевірки і протоколу про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять. Порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, засвідчене податковим органом внаслідок податкової перевірки, може утворювати закінчений склад винного і караного правопорушення лише за умови та з моменту наявності узгоджених податкових повідомлень-рішень, що підтверджуватимуть наведені факти. На час розгляду справи по суті відсутні складені та узгоджувальні податкові повідомлення-рішення, які можуть створювати для платника будь-які наслідки. Акт не породжує жодних правових наслідків, а є лише підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень, докази прийняття яких відсутні. До закінчення процедури оскарження податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі акту перевірки, результати перевірки не можуть бути підставою для висновків щодо наявності в діях відповідальних осіб порушень вимог податкового законодавства. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо того, що висновки Акта перевірки мали наслідком для платника податків вжиття юридично-значимих дій, в тому числі складання та узгодження податкового-повідомлення рішення. Акт перевірки не є належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали до нього, суд вважає, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення з наступних підстав.

При розгляді справ суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпроАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого КУпроАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпроАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпроАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини 1 ст.163-1 КУпроАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Наведена норма закону є бланкетною, а тому у протоколі повинно бути чітко зазначено обставини інкримінованого особі правопорушення, а також нормативного акту, який регулює ті обставини про які наведено у протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 .

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені нормативні акти, проте вони не містять диспозиції такого пункту в чому саме виявилось правопорушення, в протоколі відсутня кваліфікація дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, в протоколі не зазначена дата скоєння правопорушення, а лише дата складання протоколу та дата акта перевірки.

Відповідно до вимог КУпроАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до ст.251 КУпроАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу доданий лише акт перевірки, який в розуміння КУпроАП не є належним доказом вчинення правопорушення, так як згідно сталої судової практики, викладене в акті перевірки є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів. Акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки.

З урахуванням викладеного, вважаю, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, так як в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпроАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпроАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.163-1, 247 п.1, 251-252, 266, 283, 284 ч.1 п.3, 285, 287-289 КУпроАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпроАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

СуддяМ. В. Грідяєва