Номер провадження: 33/813/1634/23
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - Карташов О.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Долгової В.І.,

адвоката Губської Х.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Губська Христина Юріївна, на постанову Київського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 гривень.

Згідно з постановою суду 03.07.2023 року о 00:41 год., в м. Одеса по вул. 7-ма станція Люстдорфської дороги, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів марки «Drager alcotest», відповідно до якого у останнього виявлено 0,89 проміле алкоголю.

За таких обставин особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Губська Х.Ю., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Також вказує, що ОСОБА_1 на місці його зупинки повідомив патрульним поліцейським, що його батько, який має онкологічне захворювання, потребує негайної допомоги, проте ОСОБА_1 не може викликати до нього швидку медичну допомогу, оскільки лише він має ключі від зачиненої квартири.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Губська Х.Ю. доводи апеляційної скарги підтримали, надали суду пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку, що у його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.а ПДР України, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу, в тому числі й відеозаписом з місця події.

Зазначенні судом першої інстанції обставини відповідають зібраним по справі доказам, разом з цим судом першої інстанції не було надано правової оцінки обставинам, що свідчили про вчинення водієм ОСОБА_1 вказаних дій в стані крайньої необхідності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААБ №145229 03.07.2023 року о 00:41 год., в м. Одеса по вул. 7-ма станція Люстдорфської дороги, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2).

Відповідно до результату проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - приладу «Drager» у ОСОБА_1 виявлено 0,89 проміле алкоголю (а.с. 3).

З досліджених апеляційним судом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських 471390 та 471480, встановлено, що ОСОБА_1 на місці запинки повідомив патрульним поліцейським, що його батько, який має онкологічне захворювання та знаходиться у важкому стані, потребує негайної допомоги, проте ОСОБА_1 не може викликати до нього швидку медичну допомогу, оскільки квартира зачинена, а ключі від неї має лише він. Також ОСОБА_1 пояснив, що викликати таксі, або іншим чином дістатись до квартири його батька відсутня можливість у зв`язку з настанням комендантської години.

Також з відеозаписів вбачається, що після проходження ОСОБА_1 тесту на на стан сп`яніння на місці зупинки, патрульними поліцейськими було доставлено ОСОБА_1 до місця мешкання його батька - ОСОБА_2 , де працівниками швидкої медичної допомоги було зафіксовано смерть ОСОБА_2 .

З копії копії лікарського свідоцтва про смерть №1923 вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною смерті є злоякісне ураження бронхів та легенів, що виходять за межі однієї локації (а.с. 22).

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам (Постанова Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного суду від 21 грудня 2018 року в справі № 686/5225/17).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 було вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте на нього не може бути накладене адміністративне стягнення, оскільки правопорушення було вчинено в стані крайньої необхідності, оскільки ОСОБА_1 своїми діями намагався відвернути настання більшої шкоди життю його батька - ОСОБА_2 , який знаходився у важкому стані та потребував негайної допомоги, аніж суспільна небезпека від порушення Правил дорожнього руху України, з огляду на виявлений у нього стан алкогольного сп`яніння 0,89 проміле, про перебування в якому він повідомив одразу після його зупинки.

Апеляційний суд також враховує ту обставину, що внаслідок ситуації, що склалася, ОСОБА_1 не міг викликати швидку медичну допомогу у зв`язку з тим, що лише він мав ключі від квартири, в якій знаходилась особа, що потребувала допомоги, а також не мав можливості іншим чином дістатись місця мешкання його батька через настання комендантської години.

За вказаних обставин, апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги та твердження про те, що водій ОСОБА_1 вчинив дії, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП в стані крайньої необхідності, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Губська Христина Юріївна, на постанову Київського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2023 року, задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2023 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов