ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із військової частини НОМЕР_1 НГУ, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , на посаді стрільця 1 від 2 ПВ 1 ПР, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З наданих суду матеріалів вбачається, що 09.11.2023 приблизно о 23-50 год. на території військового об`єкту розташованого за адресою: м. Запоріжжя, Вантовий міст, о. Хортиця, солдат ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, під час дії воєнного стану, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мовлення). Під час медичного огляду стан сп`яніння лікарем наркологом КНП «НПД» ЗОР, встановлено алкогольне сп`яніння. Чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 09.11.2023 він перебував у лікарні, покинувши лікувальний заклад без дозволу командира та лікаря, поїхав додому, де вжив алкогольні напої та вчасно не повернувся до лікувального закладу. Через деякий час, за ним приїхали працівники військової частини та повезли на об`єкт, де він ніс службу. Після чого, повезли його до лікаря нарколога на освідування, де і було встановлено алкогольне сп`яніння. Зазначив, що у той день він перебував на лікарняному, та не перебував на території зазначеного у протоколі об"єкта. На даний об"єкт був доставлений примусово.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суддя доходить наступних висновків.

Статтею 9 КУпАП України, визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відповідальність настає за появу військовослужбовцями на території військової частини в нетверезому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах воєнного стану.

Склад правопорушення це система елементів, достатніх і необхідних для визначення вчинених дій як правопорушення. Склад будь-якого правопорушення містить чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з елементів (ознак) означає відсутність складу загалом. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, полягає у вчиненні в умовах особливого періоду (або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 чи 2 цієї статті) наступних дій: 1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або 2) поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також 3) відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Диспозиція статті 172-20 КУпАП містить як спеціального суб`єкта відповідальності військову службову особу, так і спеціальне місце вчинення правопорушення - територія військових частин, військових об`єктів.

Отже, притягнення особи до відповідальності за ст. 172-20 КУпАП неможливе за відсутності названих умов, зокрема, й спеціального місця вчинення правопорушення.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, у даному випадку, командиром 4 патрульного батальйону в/ч НОМЕР_1 складено протокол відносно ОСОБА_1 за перебування військовослужбовця на території військового об`єкту в нетверезому стані, в умовах воєнного стану, що суперечить диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, за появу військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на території військової частини чи військового об`єкту, а не перебування.

Крім того, виходячи із пояснень правопорушника випливає, що ОСОБА_1 було примусово доставлено на територію військового об`єкта для складання відповідного протоколу, що не може свідчити про перебування або появу останнього на території військового об`єкту у нетверезому стані.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Аналогічного роду положення закріплено і уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підлягає закриттю, відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 172-20, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.А.Крамаренко