Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/7087/21
П О С Т А Н О В А

30.11.2023р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши матеріали протоколів про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент вчинення правопорушень є депутатом 8-го скликання Миколаївської міської ради Миколаївської області, згідно протоколів мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І. перебувають матеріали адміністративних протоколів, складених у відношенні ОСОБА_1 , про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із корупцією, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та після автоматизованого розподілу їм призначено наступні номери судових справ: №490/7087/21 та №490/7088/21.

Зазначені адміністративні матеріали постановою суду від 05.10.2021р. були об`єднані в одне провадження із присвоєнням єдиного порядкового номеру судової справи №490/7087/21.

Згідно протоколів, ОСОБА_1 , будучи депутатом 8-го скликання Миколаївської міської ради Миколаївської області (10.12.2020р. на 1-й сесії Миколаївської міського ради 8-го скликання визнано його повноваження депутата), письмово ознайомившись 03.04.2020р. із обмеженнями, встановленими ЗУ "Про запобігання корупції", являючись суб`єктом відповідно п.п. "Б" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції ", на якого поширюється дія цього Закону, 14.06.2021р., всупереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про запобігання корупції" не повідомив НАЗК про наявність у нього реального конфлікту інтересів, навпаки - підготував, підписав та направив депутатське звернення про витребування інформації по кримінальному провадженню №0000153 та вирішення питання про відсторонення процесуального керівництва по кримінальному провадженню у власних інтересах та інтересах рідного дядька ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

У жодне із призначених судових засідань ОСОБА_1 не з`явився. При цьому судом було вжито усіх передбачених положеннями КУпАП заходів щодо його повідомлення про призначені засідання та щодо забезпечення його явки до суду.

Так, в судове засідання, призначене 21.10.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, направив на адресу суду клопотання, в якому вказав про зайнятість на сесії Миколаївської міської ради, у зв`язку з чим просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату. Окрім того, на адресу суду надійшло клопотання адвоката Семененко В.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в якій захисник, посилаючись на зайнятість в іншому судовому процесі, просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

В судове засідання, призначене 02.11.2021 року ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Семененко В.Б., будучи належним чином повідомленими про дату розгляду справи (зокрема засобами телефонного зв`язку та в ході ознайомлення адвокатом із матеріалами справи), не з`явились, жодних заяв або клопотань від останніх на адресу суду щодо поважності причин неявки не надходило.

У зв`язку із викладеним, постановою суду від 02.11.2021р. щодо ОСОБА_1 застосовано привод у наступне судове засідання, виконання якого доручено працівникам Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

В судове засідання, призначене 17.11.2021р. ОСОБА_1 не з`явився, жодних заяв або клопотань від останнього на адресу суду щодо поважності причин неявки не надходило.

17.11.2021р. на адресу Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява адвоката Семененко В.Б., в якій останній зазначив, що договір №20/10 від 20.10.2021р. про надання правової допомоги ОСОБА_1 розірвано, оскільки ОСОБА_1 починаючи з 01.11.2021р. на зв`язок не виходить та можливість зв`язатись із ним іншим чином, у захисника відсутня.

У виконання постанови суду від 02.11.2021р. про привод ОСОБА_1 з Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на адресу суду надійшло повідомлення, згідно якого співробітниками УСР в Миколаївській області здійснювалися неодноразові телефонні дзвінки на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який ОСОБА_1 надав під час оголошення протоколу, однак останній на дзвінки не відповідав. Окрім того співробітниками УСР в Миколаївській області здійснено виїзд за місцем мешкання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , однак двері ніхто не відчинив. В ході опитування осіб, які мешкають у сусідніх квартирах, встановлено що за вказаною адресою проживають батьки ОСОБА_1 , однак сам депутат мешкає за іншою адресою, однак за якою саме, останні вказати не змогли. Окрім того, на номер телефону НОМЕР_1 , який ОСОБА_1 надав під час оголошення протоколу, через месcенджер "WhatsApp" направлено скан-копію постанови Центрального районного суду м. Миколаєва про примусовий привод, однак ОСОБА_1 листа не відкрив, попри те що перебував у мережі, що підтверджується відповідним скрін-шотом. Також співробітниками УСР в Миколаївській області було встановлено, що ОСОБА_1 був відсутній на засіданні комісії "з питань економічної і інвестиційної політики, планування, бюджету, фінансів та соціально-економічного розвитку, підприємництва, наповнення бюджету та використання бюджетних коштів", яка проходила 06.11.2021р. та про причини неявки останнього на засідання не відомо. Окрім того здійснено дзвінки на номери мобільних телефонів помічників депутата ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та в ході розмови останні повідомили, що з ОСОБА_1 в останні дні вони не спілкувалися та де він перебуває їм не відомо.

Таким чином, у зв`язку із наявністю обґрунтованих підстав вважати про вчинення ОСОБА_1 дій, направлених на ухилення від явки до суду, а також недієвістю заходів забезпечення його явки у вигляді примусового приводу в судове засідання, постановою суду від 17.11.2021р. строк розгляду справи зупинено в порядку ч. 4 ст. 277 КУпАП.

Надалі, оскільки хоча й обставини, які були підставою до зупинення строків судового розгляду справи не зникли, ОСОБА_1 до суду жодного разу так і не з`явився, жодних пояснень чи заяв від нього не надходило, однак зважаючи на те, що строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 4 ст. 38 КУпАП закінчились, подальше зупинення строків судового розгляду є безрезультативним та неефективним, за такого виникла необхідність у з`ясуванні актуальної позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим постановою суду від 31.10.2023р. строк розгляду справи за адміністративними протоколами щодо ОСОБА_1 був відновлений та судове засідання призначено на 30.11.2023.

У вказане засідання ОСОБА_1 не з`явився. Жодних заяв чи клопотань від останнього на адресу суду не надходило.

У судовому засіданні прокурор вважав можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 з огляду на його процесуальну позицію, направлену на ухилення від адміністративної відповідальності та недієвості заходів забезпечення його явки у судове засідання.

Додав, що наявних у справі доказів достатньо для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Не заперечував, що строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 4 ст. 38 КУпАП на даний час закінчились.

Вислухавши наведені пояснення, вивчивши додані до адміністративних протоколів матеріали, приходжу до наступних висновків.

При визначенні строків притягнення до адміністративної відповідальності слід виходити з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Із системного аналізу законодавства у сфері запобігання та протидії корупції, вбачається, що моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання суб`єктами уповноваженими на складання протоколів про адміністративні корупційні правопорушення інформації про таке порушення.

Відтак, моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією слід вважати момент отримання інформації про наявність складу такого порушення уповноваженими особою чи органом державної влади.

Згідно матеріалів справи вбачається, що датою вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП є час підписання та реєстрації депутатського звернення, а саме 14.06.2021р.

Таким чином, оскільки на момент судового розгляду строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ч. 4 ст. 38 КУпАП за вчинення правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, згідно протоколів №459 та №460 від 10.09.2021р. - закінчились, та зважаючи на позицію ОСОБА_1 , який у поясненнях до протоколів заперечив свою вину у вчиненні вказаних правопорушень, суд вважає необхідним перейти до дослідження обставин справи.

Так, згідно диспозиції ч. 1 ст. 172-7 КУпАП відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

При цьому обов`язковому доведенню підлягають наявність у особи реального конфлікту інтересів; неповідомлення особи про наявний у неї реальний конфлікт інтересів у порядку визначеному законом.

Положеннями ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено відповідальність особи за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є бланкетною, тому для повного встановлення ознак даного правопорушення слід проаналізувати нормативно-правові акти, що визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання корупції", приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Аналогічне визнання реального конфлікту інтересів наведене у пункті 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП.

За змістом наведених вимог закону, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особи, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, потрібно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Тому, встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Виходячи з наведеного, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання особою службових або представницьких повноважень, а слід встановити, що наявна суперечність безпосередньо на це вплинула чи впливає. Зазначене також визначає ступінь впливу наявної суперечності на прийняття рішення чи вчинення дій, який повинен мати об`єктивний вираз, та часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення і наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Суперечність полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу. Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію) по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб). Тому навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.

В даному випадку, з досліджених матеріалів, доданих до протоколів, встановлено, що 10 грудня 2020 року на 1-й сесії Миколаївської міської ради 8-го скликання визнано повноваження новообраних депутатів Миколаївської міської ради, в тому числі визнано повноваження депутата ОСОБА_1 та прийнято присягу депутата Миколаївської міської ради 8-го скликання.

Повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»).

Отже, з моменту початку своїх повноважень депутат місцевої ради є особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, з відповідними правами та обов`язками.

Відповідно ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» депутат зобов`язаний брати участь в роботі сесії ради, засідань постійної та іншої комісії ради, до складу яких його обрано, при цьому ч. 15 ст.47 цього ж Закону встановлено, що перелік, порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії.

Відповідно до інформації наданої Миколаївською міською радою встановлено, що депутати ради, в тому числі ОСОБА_1 , в повному обсязі ознайомлені з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» та відповідальністю за порушення антикорупційного законодавства в тому числі щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Крім того, 03.04.2020 ОСОБА_1 письмово ознайомлений з обмеженнями, встановленими ЗУ «Про запобігання корупції».

Відповідно до п. 1 Примітки до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, ОСОБА_1 будучи депутатом 8-го скликання Миколаївської міської ради, є суб`єктом відповідно п.п. «Б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону та відповідно п. 1 Примітки до ст. 172-7 КУпАП, відноситься до осіб на яких поширюється дія цього Закону, та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ради - є представницькі органи місцевого самоврядування. Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до листа Миколаївської обласної прокуратури №09/2-495 вих.21 встановлено, що депутат Миколаївської міської ради 8-го скликання ОСОБА_1 14.06.2021 підготував, підписав та направив депутатське звернення про витребування інформації по кримінальному провадженню №0000153 та вирішення питання про відсторонення процесуального керівництва по кримінальному провадженню у власних інтересах та інтересах рідного дядька ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_3 (факт родинних зав`язків підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, зокрема витягами №9, №9, №3, №3).

Зокрема встановлено, що 14.06.2021 за №060 за власним підписом на офіційному бланку Миколаївської міської ради до Миколаївської обласної прокуратури надійшло депутатське звернення ОСОБА_1 про витребування інформації по кримінальному провадженню №0000153 та вирішення питання про відсторонення процесуального керівника по кримінальному провадженню у власних інтересах та інтересах свого дядька ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_3 .

В депутатському зверненні ОСОБА_1 повідомляє, що 10.06.2021 він був учасником обшуку у домоволодінні, що належить його дядькові ОСОБА_2 , дружині дядька ОСОБА_3 та проведення обшуку пов`язане із здійсненням ним депутатської діяльності та вимагає надання правової оцінки кримінальному провадженню, повідомлення про його статус в кримінальному провадженні та статус його дядька, відсторонення процесуального керівника та притягнення до відповідальності.

Зазначена обставина отримання інформації по кримінальному провадженню, в тому числі за результатами обшуку у близьких осіб (рідного дядька та його дружини), а також інформації що стосується особисто ( ОСОБА_1 , як учасника обшуку) та виконання ним повноважень, як депутата Миколаївської міської ради (право на депутатський запит при здійсненні депутатських повноважень), обумовлює приватний інтерес останнього, який полягає в можливості подальшого втручання в розслідувані уникнення покарання близькими особами.

Наявність факту реального впливу ОСОБА_1 під час підготовки, складання та підписання депутатського запиту, а також суперечність між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями, що вплинула на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, зумовлений можливістю впливати на: отримання відповідної інформації по кримінальному провадженню №0000153 стосовно близьких родичів та себе особисто; уникнення відповідальності його близькими особами; впливати на хід та результати досудового розслідування.

Таким чином 14.06.2021 ОСОБА_1 написавши депутатське звернення у власних інтересах та інтересах близьких осіб реалізував дискреційні повноваження, а саме - сукупність прав та обов`язків органів державної влади тобто осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надали можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту, які затверджені Методологією проведення антикорупційної експертизи, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5 «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи», та дають змогу на власний розсуд оцінювати певний юридичний факт, а також обирати одну з декількох можливих форм реагування на нього; надають можливість на власний розсуд обирати міру публічно-правового впливу щодо фізичних та юридичних осіб, його вид, розмір, спосіб реалізації.

В обставинах, що склалися при витребуванні інформації та розгляду депутатського звернення, ОСОБА_1 мав суперечність між приватним інтересом (отримання відповідної інформації по кримінальному провадженню №1200153, уникнення відповідальності та можливості впливати на хід досудового розслідування) та представницькими повноваженнями, як депутата (мати право депутатського запиту із питань пов 'язаних із депутатською діяльністю ).

Згідно листа Миколаївської міської ради вх. УСР в Миколаївській області №№939,940 ОСОБА_1 відповідно до ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», не повідомляв, ні усно ні в тому числі письмово, щодо виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно листа НАЗК вх. УСР в Миколаївській області №959 від депутата Миколаївської міської ради ОСОБА_1 до НАЗК повідомлень щодо наявності/відсутності в його діях конфлікту інтересів не надходило.

За викладених обставин, вважаю що своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про запобігання корупції" та його дії вірно кваліфіковані як вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а саме: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме: вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Разом із тим, оскільки на момент судового розгляду, строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ч. 4 ст. 38 КУпАП закінчились, за такого вважаю необхідним закрити провадження по справі.

Керуючись ст. 38 ч. 4, ст.ст. 172-7, 221, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.