1Справа № 335/6965/23 3/335/2433/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про накладення адміністративного стягнення

06 грудня 2023 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

24.07.2023 о 20:30 год. у м. Запоріжжі по вул. Перемоги, буд. 48, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi A6», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» на місці зупинки та у медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушення Правил дорожнього руху, про повторність попереджений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у суді винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що автомобілем він не керував. У цей день він із знайомими відпочивав та вживав алкогольні напої. Виникла необхідність відігнати автомобіль «BMW», який за відсутності власника тривалий час стояв у дворі будинку та заважав проїзду мешканців. З приводу продажу цього автомобіля якась жінка спілкувалась з клієнтами, однак ключів запалення та документів на цей автомобіль в неї не було. Він раніше звертався до цієї жінки з вимогою прибрати автомобіль з двору, але вона відмовлялась. Він зі своїм приятелями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 причепили трос до автомобіля «BMW» та до його автомобіля «Audi A6» з метою буксировки. При цьому, за кермо його автомобіля «Audi A6» сів ОСОБА_2 , а він сів на заднє ліве сидіння свого автомобіля та вказував, куди їхати. Під час руху автомобіль «BMW», який буксирувався автомобілем «Audi A6», зачепив інший автомобіль «Nissan», що належить ОСОБА_4 , та пошкодив його. Він з Геннадієм вийшли з автомобіля, і ОСОБА_2 пішов з місця ДТП. Тоді він відчепив трос від автомобіля «BMW» та свого автомобіля, і за кермо його автомобіля «Audi A6» сів ОСОБА_5 , який відігнав автомобіль на інше місце. До них підійшов ОСОБА_4 , якому він запропонував відремонтувати його автомобіль «Nissan», але ОСОБА_4 відмовився. Після цього було викликано поліцію.

В судове засідання, призначене на 06.12.2023, ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від захисника адвоката Шляніна І.В. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, в якому зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на лікуванні в КНП «Міська лікарня № 9», а тому не має можливості з`явитись до суду. На підтвердження даних обставин надав медичну довідку від 05.12.2023.

Враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді даної справи відповідно до вимог статті 268 КУпАП не є обов`язковою, а також зважаючи на те, що ОСОБА_1 у попередніх судових засіданнях приймав участь, надав суду свої пояснення та докази, тобто реалізував свої процесуальні права, суд вважав за можливе завершити розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Шлянін І.В. просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, виклавши свої доводи у запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення та додаткових запереченнях на цей протокол, які зводились до того, що матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не доводять факту його керування транспортним засобом. У протоколі не вказано свідків правопорушення, а допитані як свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 надавали суду суперечливі показання, які підлягають критичній оцінці. Натомість свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були очевидцями події, повністю спростували під час судового розгляду справи дані, що вказані у протоколі. Також вважав, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є повним, носить уривчастий характер, а тому щодо достовірності цього доказу є сумніви. Факт фіксації керування ОСОБА_1 автомобілем матеріали цієї справи не містять. Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не доведена, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

У судове засідання, призначене на 06.12.2023, захисник не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважав за можливе завершити розгляд справи за його відсутності, враховуючи надані ним заперечення на протокол про адміністративне правопорушення та додаткові заперечення на цей протокол.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується такими матеріалами справи:

протоколом про адміністративне правопорушення від 24.07.2023 серії ААД № 407510, відповідно до якого у ОСОБА_1 працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, внаслідок чого останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

направленням до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виписаним 24.07.2023 о 21:35 год. на ім`я ОСОБА_1 , в якому вказано, що огляд останнього не проводився у зв`язку з відмовою;

рапортом поліцейського від 24.07.2023, згідно із яким під час несення служби було отримано виклик на планшетний пристрій «Порушення ПДР» вул. Перемоги, буд. 48. Прибувши за вказаною адресою, до поліцейських звернулись ОСОБА_11 та ОСОБА_12 які пояснили, що ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо «Audi A6», державний номер НОМЕР_1 , причепив на буксир автомобіль «BMW», номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований біля під`їздів, почав буксирувати його та здійcнив наїзд на припаркований автомобіль «Nissan Juke», державний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, потерпілих немає. Щодо ОСОБА_1 було складено протокол ААД № 407509 за ст. 124 КУпАП. Водійське посвідчення не вилучалось, оскільки ОСОБА_1 відмовився його передати. Тимчасовий дозвіл не видавався. Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» на місці зупинки та у медичному закладі на що останній відмовився. Щодо ОСОБА_1 було складено протокол ААД № 407510 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл не видавався. Від керування відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР, про повторність попереджений. Від підпису в протоколі та отримання копії відмовився;

письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 24.07.2023, відповідно до яких 24.07.2023 до нього у двері гаража постукав ОСОБА_1 та повідомив йому, що вдарив його машину «Nissan Juke», державний номер НОМЕР_3 , автомобілем «BMW», номерний знак НОМЕР_2 , який ОСОБА_1 буксирував на своєму автомобілі «Audi A6», державний номер НОМЕР_1 . ОСОБА_1 був п`яний, від нього відчувався запах алкоголю. Він почав погрожувати ОСОБА_4 , якщо той не погодиться на його умови щодо ремонту автомобіля 50/50;

довідкою бази підсистеми «Адмінпрактика» про відсутність повторності вчинення правопорушення та архівом правопорушень;

інформацією, що міститься на лазерному диску із відеозаписом реєстраторів поліцейських, з якого видно, що на момент приїзду поліції на місці події знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які підтвердили, що за кермом автомобіля «Audi A6» знаходився ОСОБА_1 , який буксирував автомобіль «BMW», що належить знайомому її доньки. Також сам ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським та складання протоколу не вказував, що автомобілем керували інші особи, зокрема ОСОБА_13 , який також був присутній під час спілкування із поліцейськими. Також ОСОБА_13 не вказував поліцейському, що за кермом автомобіля знаходився він, а не ОСОБА_1 . Відеозаписом зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та у медичному закладі, у той час як у останнього поліцейськими були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Окрім того, судом були допитані як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , про яких міститься інформація у рапорті поліцейського, та пояснення яких також зафіксовані на відеозаписі, долученому до протоколу. Свідки підтвердили факт керування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння автомобілем «Audi A6», державний номер НОМЕР_1 , до якого він причепив на буксир автомобіль «BMW», номерний знак НОМЕР_2 , що стояв у дворі, почав буксирувати його та здійcнив наїзд на припаркований автомобіль «Nissan Juke», державний номер НОМЕР_3 .

Допитаний в суді як свідок ОСОБА_4 пояснив, що у вказаний день він приїхав додому, побачив біля хвіртки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які розмовляли зі ОСОБА_1 . Він пішов до себе на дачу. Після того, як почув звук, вийшов та побачив, що його автомобіль «Nissan Juke», державний номер НОМЕР_3 , пошкоджено автомобілем «BMW», номерний знак НОМЕР_2 . Також він побачив, як ОСОБА_1 від`єднує трос від автомобілю «BMW». ОСОБА_1 був у нетверезому стані, від нього було чутно запах алкоголю. Він став домовлятися із ним щодо ремонту автомобіля. Пізніше приїхали поліцейські, під час спілкування з якими ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстави недовіряти показанням вказаних свідків відсутні. Твердження захисника у запереченнях про те, що свідки омовили ОСОБА_1 через давні образи за подані скарги на них об`єктивно нічим не підтверджені. Суду не надано ані матеріалів розгляду таких скарг, ані даних про результати їх розгляду. Лише свідок ОСОБА_4 пояснював в суді про наявність неприязних відносин між ним та ОСОБА_1 , однак не відмовився надавати показання. Окрім того, цей свідок пояснив, що не бачив, як ОСОБА_1 керував автомобілем, а бачив вже ситуацію після ДТП і що ОСОБА_1 був із ознаками алкогольного сп`яніння, що повністю відповідає обставинам справи, встановленим судом, і підстави недовіряти цим поясненням в суду відсутні.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, доходжу переконливого висновку, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi A6», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Докази, надані стороною захисту, а саме показання свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_13 , які стверджували, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, оскільки за кермом автомобіля «Audi A6», державний номер НОМЕР_1 , до зіткнення автомобіля «BMW», номерний знак НОМЕР_2 , котрий був на буксирі, з автомобілем «Nissan Juke» знаходився ОСОБА_8 , а після зіткнення ОСОБА_13 , який відганяв автомобіль «Audi A6», державний номер НОМЕР_1 , а також показання свідка ОСОБА_10 , який бачив як ОСОБА_1 чіпляв трос та сідав на пасажирське сидіння автомобіля «Audi A6», державний номер НОМЕР_1 , а потім виходив з пасажирського сидіння, та пояснення ОСОБА_1 , зміст яких наведено вище, суд оцінює критично, оскільки вони суперечать іншим доказам по справі, зокрема і долученому до матеріалів справи відеозапису, на якому свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 взагалі відсутні, а свідок ОСОБА_13 не зазначав поліцейському про те, що автомобілем керував саме він, а не ОСОБА_1 . Матеріали справи також не містять жодної вказівки на цих осіб як на свідків правопорушення. Сам ОСОБА_1 у письмових поясненнях, що відбирались від нього на місці події, зазначив, що він був вдома у квартирі та нічого не бачив і не знає (а.с. 6). Під час розгляду справи в суді він змінив свої пояснення, вже вказуючи про інші обставини даного правопорушення. На переконання суду, вказана поведінка ОСОБА_1 щодо зміни пояснень вказує на спробу ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Також суд вважає непереконливими посилання захисника на недопустимість як доказу долученого до протоколу відеозапису, оскільки застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженою наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 № 100. Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Окрім того, відсутні підстави стверджувати про недопустимість інших доказів, на чому зауважував захисник у запереченнях на протокол та додаткових запереченнях на протокол, оскільки протокол та інші матеріали справи складено у відповідності до вимог ст.ст. 254256 КУпАП. Факт відмови ОСОБА_1 зафіксовано під відеозапис, який долучено до матеріалів справи. Посилання захисника на ч. 5 ст. 266 КУпАП не може враховуватися судом, оскільки ця норма регламентує недійсність висновку за наслідками проведеного огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. У даному випадку огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку із відмовою.

Посилання захисника на рішення Верховного суду у справі № 404/4467/16-а від 20.02.2019 у даному випадку не є релевантним, адже вказане рішення винесено в адміністративній справі, що розглядалась за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, та стосувалось оцінки дій поліцейських під час затримання транспортного засобу позивача по справі.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучі особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд при накладанні стягнення враховує конкретні обставини по справі, ступінь суспільної небезпеки правопорушення.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, його майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у т.ч. зафіксованому в автоматичному режимі.

Тому з урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами згідно із санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік (Отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька обл./21081300, Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997, Номер рахунку (IBAN): UA0008001 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. (Отримувач: ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37993783, Номер розрахунку (IBAN): UA0026001, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Символ звітності: 256).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В. Шалагінова