Справа № 308/4723/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю секретаря судових засідання Чейпеш С. І., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Лосякова Г. О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/388/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.05.2022.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, фізична особа підприємець, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 452338 від 15.03.2022 та постанови судді від 04.05.2022 вбачається, що ОСОБА_1 15.03.2022 в адміністративній будівлі Ужгородського РУП, за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 А, виражався в бік працівників поліції нецензурною лайкою, штовхав оперуповноваженого Желізника Ю., чіплявся за форменний одяг, здійснював непокору законній вимозі поліцейського, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду від 04.05.2022 скасувати та закрити провадження в справі. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не відображено які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції. В матеріалах справи наявні кілька рапортів працівників поліції, в яких містяться відомості про те, що він, ОСОБА_1 , виражався нецензурною лайкою, поводився неадекватно, однак в чому полягає злісна непокора законним вимогам поліцейського чи поліцейських та з чого прослідковується його неадекватність, в рапортах та в протоколі не зазначено. Також вважає, що судом було проігноровано його пояснення про те, що його до поліції не доставляли, а прибув він туди добровільно у зв`язку з виникненням конфліктної ситуації з громадянкою ОСОБА_3 . Після чого був доставлений працівниками поліції на 4-й поверх адмінбудівлі, де йому було спричинено тілесні ушкодження поліцейськими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Наявність у нього внаслідок побиття працівниками поліції тілесних ушкоджень

-2-

підтверджено копіями медичних документів та з даного приводу він звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України і за даним фактом проводиться досудове розслідування. Крім того, звертає увагу на те, що протокол про адміністративне затримання був складений після того, як він був побитий та незаконно утримувався в поліції більш, ніж вісім годин, тобто о 00 год 30 хв 16.03.2022, що також залишилось поза увагою суду. Судом дана упереджена та неправильна оцінка наявним у справі рапортам поліцейських, в тому числі і оперуповноваженого Желізника Ю., що призвело до постановлення незаконного рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Лосякова Г. О. на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, допитавши свідків, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарги не підлягає до задоволення з таких підстав.

На підставі положення ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Приписами ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені у ст. 251 КУпАП.

Суд, згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначені вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає приписам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується беззаперечними доказами, яким суд дав належну та об`єктивну оцінку.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 452338 від 15.03.2022, ОСОБА_1 15.03.2022 в адміністративній будівлі Ужгородського РУП, за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 А, виражався в бік працівників поліції нецензурною лайкою, штовхав оперуповноваженого ОСОБА_6 , чіплявся за форменний одяг, здійснював непокору законній вимозі поліцейського, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП

-3-

Своїми підписами у протоколі ОСОБА_1 підтвердив, що зміст процесуального документу йому відомий, копію його отримав.

З протоколу про адміністративне затримання серії АЗ № 183485 від 15.03.2022 вбачається, що 15.03.2022 приблизно о 17 год 25 хв ОСОБА_1 був затриманий у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. При цьому, йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також право на можливість отримання безоплатної вторинної допомоги відповідно до Закону України «Про безоплатну вторинну допомогу».

Обставини, які вказані у протоколах про адміністративне правопорушення та адміністративне затримання, також підтверджується копією рапорту старшого оперуповноваженого ВКП Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області Степанова Б. С. від 15.03.2022, у якому окрім іншого зазначено, що 15.03.2022 до Ужгородського РУП був доставлений ОСОБА_1 , який, перебуваючи в адмінбудівлі Ужгородського РУП, в присутності інших представників поліції та сторонніх громадян, виражався в бік поліцейських нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, поводився неадекватно. На усні зауваження не реагував та, піднімаючись сходами, намагався втекти, штовхаючи його та оперуповноваженого ОСОБА_6 , чіплявся за форменний одяг, намагався заволодіти табельною вогнепальною зброєю. У зв`язку з вищенаведеним, у відповідності до ст. 44, 45 Закону України «Про національну поліцію», до ОСОБА_7 було застосовано спеціальний засіб - гумовий кийок; копією рапорту оперуповноваженого ВКП Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції Желізника Ю. М. від 15.03.2022, згідно якого він під час несення служби та знаходячись в Ужгородському РУП, куди було доставлено ОСОБА_1 по факту нанесення останнім тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , під час спілкування з ОСОБА_1 , останній не виконував законних вимог працівників поліції та поводив себе неадекватно, в ході чого було застосовано силу; рапортом помічника чергового Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області Владимирової Е. від 15.03.2022, у якому остання доповіла, що 15.03.2022 під час добового наряду в Ужгородський РУП ГУ НП в Закарпатській області нарядом БРАМА-1 було запрошено ОСОБА_1 у зв`язку із заявою ОСОБА_3 про спричинення їй ОСОБА_1 тілесних ушкоджень в ТЦ «Сільпо», який, знаходячись у фойє Ужгородського РУП поводився підозріло, грубив, ображав її та чергового Ужгородського РУП ОСОБА_8 нецензурною лайкою. Оскільки поведінка останнього була підозріла, чергова ОСОБА_8 викликала оперуповноваженого ВКП ОСОБА_9 , який знаходився на чергуванні. При спілкуванні ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , останній поводив себе зухвало, хапав ОСОБА_9 за форменний одяг, принижував честь та гідність поліцейського, а на прохання припинити таку поведінку останній ще більше почав кричати, ображати всіх та поводив себе ще більш зухвало; рапортом старшого інспектора чергової частини СМ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції Товт К. від 15.03.2022, в якому остання доповіла, що 15.03.2022 під час добового чергування нарядом БРАМА-1 було запрошено ОСОБА_1 через звернення із заявою ОСОБА_3 про її побиття ОСОБА_1 у приміщенні ТЦ «Сільпо». Знаходячись у фойє Ужгородського РУП ОСОБА_1 поводився підозріло, грубив, ображав її та помічника чергового ОСОБА_10 нецензурною лайкою. Оскільки поведінка вищевказаного громадянина була підозріла вона вирішила повідомити оперуповноваженого кримінальної поліції ОСОБА_9 , який був на чергуванні у відділі фільтрації. Коли ОСОБА_9 спілкувався з ОСОБА_1 , той поводився агресивно, виражався в їх бік нецензурною лайкою, принижував честь та гідність поліцейського, поводився неадекватно. На прохання припинити таку поведінку останній

-4-

ще більше почав кричати та ображати їх всіх, поводив себе ще більше зухвало; рапортом поліцейського взводу реагування Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ст. сержанта поліції Косова А. від 15.03.2022, у якому останній доповів, що 15.03.2022 о 16 год 54 хв надійшов виклик про те, що невідома особа чоловічої статі нанесла тілесні ушкодження жінці у ТЦ «Сільпо» за адресою м. Ужгород, вул. Швабська. По приїзду на виклик було виявлено заявницю ОСОБА_3 , яка підтвердила причину виклику та вказала на особу яка безпричинно нанесла їй тілесні ушкодження. Дана особа представилась, як ОСОБА_1 . Вказаних осіб було запрошено в Ужгородський РУП, де у фойє останній почав поводити себе неадекватно, ображав нецензурною лайкою чергового та помічника; рапортом старшого інспектора чергової частини СМ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області Товт К. від 16.04.2022, рапортами: о/у ВКП Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області Желізника Ю. М. від 16.04.2022, ДОП СДОП ВП Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції Жовтані К. від 18.04.2022, в яких серед іншого було зазначено, що злісна непокора працівнику поліції полягала у відмові припинити нецензурні та образливі вислови в бік працівника поліції.

Докази, що містяться у матеріалах справи, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні у ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 185 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що працівники поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , були упереджені під час виконання своїх функціональних обов`язків, що у них були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, такі не додано до апеляційної скарги, й на такі не посилається сторона захисту в апеляційній скарзі.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть підтвердити факт зацікавленості працівників ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у результатах розгляду справи, - такі дані відсутні у матеріалах справи, їх не додано і до апеляційної скарги. Відтак, апеляційний суд доходить висновку, що працівники поліції при виконанні своїх функціональних обов`язків діяли виключно у межах наданих їм повноважень.

При цьому суддя першої інстанції правильно встановила фактичні обставини справи та дійшла обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у злісній непокорі законним вимогам працівників поліції.

Приймаючи судове рішення апеляційний суд також бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 185 КУпАП адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єкт правопорушення - суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, та суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

-5-

Отже, злісна непокора полягає у відмові від обов`язкового виконання наполегливих розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, що виражається у зухвалій формі і свідчить про прояв явної неповаги до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова особи проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

Основні права працівника поліції встановлено у розділах IV «Повноваження поліції», V «Поліцейські заходи» Закону України «Про національну поліцію». Так, поліція здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок вчинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Адміністративне затримання особи, відповідно до ч. 1 ст. 260 КУпАП, здійснюється у тому числі і з метою припинення адміністративних правопорушень та коли вичерпано інші заходи впливу. Про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмови затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Вищевказані вимоги щодо процедури оформлення матеріалів адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції дотримані, тому, твердження сторони захисту про те, що вказані у протоколі відомості не можуть слугувати належними доказами у справі, - є безпідставними та спростовуються вищезазначеним.

Апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що у протоколі не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, його суть викладена формально і не відображає передбачених ст. 185 КУпАП кваліфікуючих ознак, зокрема немає відомостей про те, у чому саме проявлялась злісна непокора, яка саме законна вимога була висунута поліцейськими до ОСОБА_1 з огляду на таке.

Допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції за клопотання сторони захисту працівник поліції ОСОБА_9 показав, що 15.03.2022 заступив у фільтраційну групу, перебував на службі у форменому одязі. Того дня до чергової частини надійшло повідомлення про те, що невідома особа нанесла тілесні ушкодження жінці. Цією особою виявився громадянин ОСОБА_1 , особисто якого він не знає. Коли ОСОБА_1 доставили до приміщення Ужгородського РУП, йому про це повідомила чергова та зазначила, що даний громадянин поводиться агресивно, неадекватно та показував відповідні жести рукою, на що було відредаговано. Коли він побачив ОСОБА_1 , той ходив й кричав нецензурною лайкою, а надалі став поводився неадекватно та агресивно. Він попросив у ОСОБА_1 документи, на що останній показав їх в додатку Дія, потім почав чіплятися за форменний одяг. ОСОБА_1 було зареєстровано, після чого вони разом з ОСОБА_1 прослідували до сходів і хотіли піднятися на поверх, однак ОСОБА_1 знову почав поводитися ще більш неадекватно та агресивно. Він зателефонував колезі ОСОБА_11 , останній прийшов і ним, в присутності ОСОБА_11 , було застосовано фізично силу щоб припинити агресивну поведінку ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 було застосовано гумовий кийок. Також зауважив, що коли ОСОБА_1 чіплявся за його форменний

-6-

одяг, то намагався заволодіти ввіреною йому вогнепальною зброєю. В приміщенні відділення поліції, крім ОСОБА_1 , сторонніх громадян не було. Спочатку він намагався спілкуватись з ОСОБА_1 , однак той відмовлявся, при цьому ніякого телефону в ОСОБА_1 не забирав.

Працівник поліції ОСОБА_12 , яка була допитана за клопотання сторони захисту, показала, що 15.03.2022 зареєструвала виклик про факт побиття чоловіком жінки, після чого їх доставили у відділ поліції, ОСОБА_3 написала заяву про те, що її побив ОСОБА_1 . В свою чергу ОСОБА_1 почав нецензурно висловлюватися, погрожував, нецензурно висловлювався в її та в адресу чергової, далі взявся за формений одяг ОСОБА_9 , однак останній зробив йому зауваження та віддав розпорядження ОСОБА_1 припинити свої дії. ОСОБА_9 попросив у ОСОБА_1 документи, на що останній показав їх в додатку Дія, потім два рази чіплявся за форменний одяг ОСОБА_9 . Пред`явлення документів було необхідним для запису в журнал відвідувачів. Поведінка ОСОБА_1 була підозріла, бо він неадекватно себе поводив.

Допитаний в суді апеляційної інстанції за клопотанням сторони захисту ОСОБА_11 показав, що протокол про адміністративне правопорушення від 15.03.2022 складався на підставі його рапорту. Підставою доставлення ОСОБА_1 до відділення поліції було те, що останній наніс тілесні ушкодження ОСОБА_3 . В приміщення Ужгородського РУП є приміщення для проведення фільтраційних дій, яке знаходиться на четвертому поверсі. Всі особи, причетні до події, були доставлені до Ужгородського РУП та були записані в журнал реєстрації відвідувачів. ОСОБА_9 по вказівці чергового доставив ОСОБА_1 в кабінет. На його переконання незаконні дії з боку ОСОБА_1 полягали в тому, що останній відмовлявся виконати законні вимоги працівника поліції та, зокрема, надати анкетні дані, щоб в подальшому можна було відібрати пояснення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та скласти відповідний протокол. На законні вимоги працівників поліції припинити свої протиправні дії, які полягали в агресивній поведінці, нецензурних висловлювань на адресу працівників правоохоронного органу, чіплянні за форменний одяг, ОСОБА_1 не реагував та відмовився їх виконувати.

Аналізуючи отримані в судовому засіданні пояснення свідків, апеляційний суд констатує, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не реагував на їх зауваження та, перебуваючи у приміщенні Ужгородського РУП, продовжував висловлюватись нецензурною лайкою, ображав, погрожував працівникам поліції, чіплявся за форменний одяг, хоча був неодноразово попереджений працівниками поліції щодо неприпустимості такої поведінки.

Приписи ст. 28 Конституції України закріплюють право кожного на повагу до його гідності, це право людини рівнозначне обов`язку поважати інших.

Дії ОСОБА_1 свідчать те, що його поведінка не відповідала обстановці, носила зухвалий характер та свідчила про те, що він ігнорує вимоги поліцейських.

Апеляційний суд вважає, що дії поліцейських були спрямовані на припинення правопорушником ОСОБА_1 протиправної поведінки і носили законний та правомірний характер.

На переконання апеляційного суду працівник поліції ОСОБА_9 правомірно вимагав від ОСОБА_1 припинити нецензурну лайку та виконати законну вимогу працівника поліції щодо надання документів, необхідних для запровадження справи, однак останній не виконував вищевказані вимоги, документи не надавав, став чіплятись за форменний одяг ОСОБА_9 , нецензурно виражався, висловлював погрози, тим самим продовжуючи свою протиправну поведінку.

-7-

Більш того, показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 452338 від 15.03.2022, в якому вказано вимоги якої статті ОСОБА_1 було порушено, у зв`язку з чим показання вказаних поліцейських визнаються такими, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Таким чином, всупереч доводів сторони захисту у протоколі описано суть скоєного правопорушення, зокрема зазначено, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законним вимогам поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме: чіплявся за формений одяг поліцейського, виражався в бік працівників поліції нецензурною лайкою, штовхав оперуповноваженого ОСОБА_9 , здійснював непокору законній вимозі поліцейського на неодноразові зауваження припинити протиправні дії не реагував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП. Таким чином, дії ОСОБА_1 щодо непокори законній вимозі поліцейських охоплюються диспозицією передбаченого ст. 185 КУпАП адміністративного правопорушення.

Поряд із показаннями допитаних в судовому засіданні поліцейських, інші зібрані у справі докази: протокол про адміністративне затримання, рапорти поліцейських є логічними та послідовними, узгоджуються між собою, не суперечать змісту протоколу, а тому жодних підстав вважати, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за непокору законним вимогам поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, немає.

Зібрані у справі докази досліджені судом першої інстанції відповідно до вимог КУпАП на предмет належності, допустимості, достовірності та у своїй сукупності є достатніми для визнання доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 185 КУпАП адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду не вказано яким саме законним вимогам нібито він не підкорився та від кого саме ці вимоги надходили, у зв`язку з чим є сумнівною суть правопорушення з кваліфікацією дій за ст. 185 КУпАП, є не переконливими та такими, що спрямовані на уникнення останнього від адміністративної відповідальності, не свідчать про незаконність складеного протоколу та відсутність вказаного адміністративного правопорушення.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що він внаслідок побиття правниками поліції звертався за медичною допомогою, та що за його заявою розпочато досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України і за даним фактом П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР розташованого у місті Львові розслідується кримінальне провадження № 0000063, в якому ОСОБА_11 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, не підтверджують його доводи про невідповідність вимогам закону дій співробітників поліції та жодним чином не спростовують обставин встановлених в ході судового розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення.

Доводи про необхідність врахування протоколу огляду флеш накопичувача, на якому наявний, зокрема, аудіофайл розміром 14 хв 36 секунд та який оформлений у вигляді стенограми, до уваги прийняті бути не можуть, оскільки наданий документ підтверджує лише те, що обставини, відображені у ньому, мали місце, однак оцінка вказаного доказу буде надана в рамках кримінального провадження.

-8-

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, то такі не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, які б спростовували дані протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, тому апеляційний суд вважає їх такими, що направлені на уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Інші доводи, на які посилається сторона захисту, а саме те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків не є підставами для скасування чи зміни судового рішення.

Апеляційний суд не приймає до уваги надані ОСОБА_4 документи, які останній надіслав поштивим відправленням, оскільки такий в даній справі перебуває в статусі свідка, та в силу положень ч. 2 ст. 272 КУпАП, зобов`язаний лише дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання, та не вправі надавати докази, які підтверджували б висновки суду першої інстанції та спростовували доводи апеляційної скарги.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні передбаченого ст. 185 КУпАП адміністративного правопорушення; що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею першої інстанції, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким дана правильна оцінка у постанові; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку з чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_13 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.05.2022 щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя