П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ГУНП в Закарпатській області Ужгородського районного управління поліції, відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №823933 вбачається, що з 07.09.2022 року по 20.02.2023 рік під час проведення уроків , будучи учасником освітнього процесу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в УЗОШ №2 ліцею «Лідер» по вулиці Сільвая, 3 в м.Ужгород вчинив відносно однокласниці гр.. ОСОБА_3 2012 року народження, боулінг, (цькування), що завдало шкоди психологічного характеру, однак не досяг 14-ти річного віку, притягується мати.

28 квітня через канцелярію суду представник ОСОБА_1 - Божина Я.В. подала клопотання про приєднання заперечення на протокол про адміністративне правопорушення заперечення в якому зазначає, що виявила ряд порушень при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 , а саме щодо дати складення протоколу і безпосередньо до дати вчинення самого правопорушення, колективна заяви начальнику Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області датована 02.03.2023 роком, поясненнями одного з батьків дитини ОСОБА_3 , вона вказувала про те, що кривдник її дитини ОСОБА_2 , але з якихось причин протокол складений через чотири дні.

ОСОБА_1 та її захисник Божина Я.В. в чергове на судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Виходячи зі змісту ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

За приписами ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 256 КУпАП визначено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у протоколі зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

При цьому, булінг може проявлятись у вигляді психологічного тиску (образи, приниження, погрози, ігнорування тощо) та фізичних знущань (удари, поштовхи, принизливий фізичний контакт, побиття та інше).

Психологічне цькування - насильство, пов`язане з дією на психіку, що наносить психологічну травму шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість. До цієї форми цькування можна віднести: - вербальне цькування, де знаряддям слугує голос (образливе ім`я, з яким постійно звертаються до жертви, обзивання, дражніння, зведення наклепів, поширення образливих чуток та ін.); - образливі жести або дії (наприклад, плювки в жертву або в її напрямку); - залякування (використання агресивної мови тіла й інтонації голосу для змушення дитини робити чи не робити щось), та інше.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про освіту" типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи, суддя вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження, на підставі доказів, зібраних органом, повноважним на складання протоколу.

Так, згідно ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. При цьому, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних даних події (подій), їх час.

Також у матеріалах справи відсутні пояснення самої потерпілої особи. Пояснення та заява батьків потерпілого не мають конкретних доказів, окрім оціночних суджень.

В силу положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а відтак, з точки зору достатності доказів, матеріали справи не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 247, ст. ст. 283-284 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.173-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.І. Бедьо