справа 362/6929/23
провадження 3/362/3513/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2023 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі судді Поповича О.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, працює фельдшером у Дослідницькій АЗПСМ, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 1 статті 184 КУпАП і

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19 жовтня 2023 року серії ВАБ № 978939 04 жовтня 2023 року близько 18:00 ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, у результаті чого її малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи по АДРЕСА_2 виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок. Наведене кваліфіковано за частиною 1 статті 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення та надала пояснення, відповідно до яких належним чином виконує свої батьківські обов`язки.

Позицію ОСОБА_1 підтримав захисник Лютий О.В., який зауважив на недоведеності вини підзахисної та просив закрити провадження у справі.

У судовому засіданні заслухані пояснення ОСОБА_1 , її захисника Лютого О.В., свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у присутності психолога ОСОБА_13 .

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 і 252 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, диспозицією частини 1 статті 184 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного законодавчого регулювання.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини встановлені у статті 150 Сімейного кодексу України, за змістом якої батьки зобов`язані:

- виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

- піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

поважати дитину.

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Частиною шостою цієї ж статті обумовлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до статті 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. За правопорушення неповнолітніх, які не досягли шістнадцятирічного віку несуть відповідальність батьки або особи, які їх замінюють.

З-поміж іншого, з сукупного аналізу пояснень учасників інциденту ОСОБА_3 , малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_11 іОСОБА_12 висновується, що після усних зауважень ОСОБА_3 виник словесний конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , внаслідок якого останній намагався схопити ОСОБА_2 та відвести до матері, але ОСОБА_2 вирвався й утік.

Суд вважає, що сам по собі словесний конфлікт, учасником якого став ОСОБА_2 , син ОСОБА_1 , не може свідчити про неналежне виконання з боку останньої передбачених чинним нормативно-правовим регулюванням батьківських обов`язків.

Згідно зі статтею 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, у Рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію про те, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Дослідивши матеріали та заслухавши пояснення, суд констатує, що під час розгляду справи не встановлено обставин, які би свідчили про допущення з боку ОСОБА_1 ухилення від виконання батьківських обов`язків, зокрема, щодо виховання її малолітнього сина ОСОБА_2 .

За правилом пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, суд

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 184 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя О.В. Попович