Справа № 595/2173/23
Провадження № 3/595/1179/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Р.О.Содомора, розглянувши матеріали справи, яка надійшла із відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , гр-на України, непрацюючого, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 164-16 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 981688 від 17.11.2023 вбачається, що 17.11.2023 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_1 за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , займався забороним видом діяльності щодо яких є спеціальна заборона, а саме здійснив реалізацію алкогольних виробів спиртосуміші самогон за ціною 1 літр 120 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення,передбачене ч.1ст.164-16 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 981688 від 17.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про те, що розгляд справи відбудеться у Бучацькому районному суді 28.11.2023 о 10 год. 00 хв., що підтверджується його підписом у протоколі.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

З огляду на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд справи Бучацьким районним судом, в судове засідання не з`явився, жодним чином не цікавився рухом відомого йому провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також враховує положення ст.268 КУпАП, згідно яких адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164-16 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку.

Згідно ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідност.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, основною ознакою правопорушення є вина у виді умислу або необережності.

Відповідно до ст.245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Частиною першою статті 164-16 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Відповідно до частини четвертої статті 14 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального», роздрібна торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим та виноградним дистилятом спиртовим забороняється.

Під господарською діяльністю в ст.3 ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до п. 14.1.36. ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Враховуючи таке законодавче визначення господарської діяльності, її слід розуміти як систематичну діяльність, спрямовану на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Провівши аналіз зазначених норм, суд приходить до висновку, що, виходячи зі змісту правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 , дії останнього не містять ознак здійснення господарської діяльності, що, в свою чергу, є підставою для здійснення висновку про відсутність в його діях складу зазначеного правопорушення.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

З протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 збув самогон в кількості 1 літр за ціною 120 грн. один раз 17 листопада 2023 року о 12:00 год., що свідчить про те, що в його діях відсутня одна з основних ознак господарської діяльності - систематичність (вчинення особою три і більше разів діяння).

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 продавав алкогольні вироби, оскільки в матеріалах справи відсутнє експертне дослідження рідини (висновок спеціаліста тощо), яку, за версією працівників поліції, збув ОСОБА_1 , а відтак відсутні достатні докази для визнання вини ОСОБА_1 за ст. 164-16 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Враховуючи, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 займався забороненим видом господарської діяльності, а саме продажем самогону, суд вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП.

Відповідно до п.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.164-16 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 251,252, 283,284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-16 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені у ОСОБА_1 , згідно заяви добровільної видачі від 17.11.2023, 5 (п`ять літрів) 750 (сімсот п`ятдесят) грам самогону - знищити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р. О. Содомора