Справа № 755/3163/23
Провадження №: 3/755/2020/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" червня 2023 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

02 березня 2023 року близько 09 години ОСОБА_1 , рухаючись по бул. Перова, 8 у м. Києві, керував автомобілем БМВ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав письмові пояснення, що він їхав у заторі на роботу та вирішив проїхати по руху громадського транспорту, за що був зупинений працівниками поліції. Коли вони перевірили по базі його данні, то побачили, що він притягувався до відповідальності за ст. 309 КК України. Після чого, у них до нього була особлива увага. Він погодився проїхати до лікаря та пройти огляд, однак, по дорозі працівники поліції, його роз`яснили, що у разі позитивного результату огляду, можливий варіант взяття на облік. Він занервував, оскільки подумав, що про цю ситуацію дізнаються на роботі та звільнять.

Відповідаючи на питання, ОСОБА_1 пояснив, що він хвилювався, тому що за чотири дні до події «курив» і боявся, що залишки цього побачить лікар при дослідженні.

У судовому засіданні захисник - адвокат Ющенко Р.С. надав клопотання про закриття провадження на п.1 ст. 247 КУпАП, оскільки дії працівників поліції носили провокативний характер, вони натякали ОСОБА_1 , що варто відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, але тим самим це буде порушення законодавства; працівники поліції не довели ого вину, а згідно діючого законодавства, практики апеляційного суду та Європейського суду, факт доведення вини покладається на працівників поліції та прокурорів.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі серії ААД № 462612 від 02 березня 2023 року: «02 березня 2023 року близько 09 години ОСОБА_1 , рухаючись по бул. Перова, 8 у м. Києві, керував автомобілем БМВ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився за адресою м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.»

У судовому засіданні було відтворено відеозапис з бодікамер працівників поліції, з якого вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху, а саме, рух у полосі громадського транспорту. У цей час, по сусіднім смугам вільно рухалися автомобілі, ніяких заторів не було. Під час спілкування з ОСОБА_1 у працівників поліції виникли підозри щодо перебування його у стані наркотичного сп`яніння. Працівники поліції повідомили йому ознаки, роз`яснили вимоги закону та висловили вимогу проїхати до лікаря на огляд, детально роз`яснивши, яким чином проводиться огляд, результати його, та наслідки за ними. Роз`яснили вимоги 2.5 та 2.9 Правил дорожнього руху. У цей час, ОСОБА_1 цікавило лише питання, чи важливо для лікаря та обстеження, він вживав сьогодні чи позавчора. Погодившись пройти огляд, ОСОБА_1 на службовому автомобілі поїхав до лікаря. Під час руху, ОСОБА_1 знову продовжив з`ясовувавати у працівників поліції, як проходить огляд, що саме будуть перевіряти. Працівники поліції ще раз детально роз`яснили процедуру проходження огляду у лікаря та порядок проведення аналізів, розповіли про їх дії в залежності від різних варіантів результатів огляду. ОСОБА_1 розповідає, що він невпевнений, що потрібно їхати до лікаря. Працівники поліції йому повідомили, що вони точно доїдуть до лікарні, а він за цей час хай вирішить, що він буде робити. ОСОБА_1 пояснив, що він розуміє, що у нього буде позитивний результат, який буде зафіксований у офіційному висновку, а він боїться, що про це дізнається його керівник і вижене з роботи. Він впевнений, що результат буде позитивний, оскільки, він позавчора «полоску взял, а вчера еще… (незрозуміло висловився) (18.34-18.40 хвилини запису). Вже коли приїхали до «Соціотерапії», ОСОБА_1 повідомив, що йому не потрібен зафіксований результат та висновок, тому він відмовляється від огляду. Працівники поліції ще раз перерахували йому ознаки його зовнішнього вигляду, які свідчать про підозру у перебуванні його в стані наркотичного сп`яніння, прояснюють положення п.2.5 Правил дорожнього руху, ст. 130 КУпАП, повідомляють про адміністративне стягнення у разі притягнення адміністративної відповідальності судом, роз`яснюють права тощо. ОСОБА_1 категорично відмовляється від проходження огляду.

Будь-яких інших клопотань та доповнень не надходило, тому суддя приймає рішення за наявними матеріалами у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та клопотання його адвоката, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме дані, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 462612 від 02 березня 2023 року; у направленні на огляд водія, у розписці ОСОБА_2 про те, що у нього залишається на зберігання транспортний засіб, відтворивши запис на диску, - суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Крім того, у ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до вимог ч.ч.4, 5 ст. 266 КУпАП:

1. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

2. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

3. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.9 розділу 2 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як встановлено у судовому засіданні водій, ОСОБА_1 будучи достовірно обізнаний про вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки проходив теоретичні та практичні навчання для підготовки до складання екзаменів для отримання права на керування автомобілем, здав ці екзамени та отримав відповідне посвідчення, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме, проїхати з працівниками поліції до відповідного медичного закладу.

Крім того, ОСОБА_1 постійно змінює зміст своїх пояснень, а саме, суду надав пояснення, де не повідомляв, що вживав наркотичні засоби та порушив правила дорожнього руху внаслідок об`їзду затору; під час дачі пояснень у суді, він стверджував, що курив марихуану за чотири дні до події; при відтворенні відеозапису встановлено, відсутність затору автомобілів, працівникам поліції він пояснив, що вживав наркотичні засоби напередодні і тому не поїде на огляд до лікаря.

Фактично ОСОБА_1 на відеозапису стверджував, що він відмовляться від проходження огляду у зв`язки з тим, що буде виявлено, що він вживав наркотичні, та ще це зафіксують офіційним документом, внаслідок чого він може втратити роботу. Тоб-то ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у зв`язку з тим, щоб уникнути офіційного фіксування його перебування у стані наркотичного сп`яніння.

Надані суду докази не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 фактично встановленого адміністративного правопорушення, відтак відсутні підстави для задоволення клопотання адвокатів про закриття цього провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 гривень 80 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

Суддя Л.А. Мельниченко