Провадження № 33/4808/819/23
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю адвоката Говери Н.П. та особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Говери Наталії Петрівни на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2023 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 18 червня 2023 року о 18 год. 51 хв. в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради, по вул. Берегова, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Auris» д.н.з НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у лікаря нарколога, в медичному закладі, що підтверджується висновком лікаря. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Говера Н.П. просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та прийнятим з грубим порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що у матеріалах справи відсутні належні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом і те, що він був зупинений працівниками поліції саме в процесі руху. Наявний запис сір-2 на компакт-диску, який знаходиться у матеріалах справи, таким доказом вважати не можна. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №420506 зазначено, що до нього додається відео з автореєстратора, однак реквізитів відповідного пристрою не вказано. Таким чином, неможливо встановити належність до обставин даного адміністративного правопорушення будь-якого запису. На записі сlір-2 також не зазначено конкретних ідентифікуючих ознак пристрою, яким він здійснений. Отже, він не може слугувати доказом зупинення поліцейськими транспортного засобу під час керування ним ОСОБА_1 .

Вказує, що поліцейські, озвучивши ОСОБА_1 вимогу заглушити мотор та пред`явити документи, підстав для застосування таких заходів не зазначили, оскільки для того, щоб виявити правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП перш за все транспортний засіб мас бути законно зупинений співробітниками поліції, а вданому випадку відсутнє задокументоване порушення ПДР.

Зазначає, що у працівників поліції були відсутні підстави для висновку про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, однак не зважаючи на це, працівники поліції оформили направлення ОСОБА_1 на огляд до лікаря-нарколога.

Також наголошує, що у лікаря були відсутні підстави для складання висновку про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, оскільки лабораторне дослідження біологічної рідини з використанням вимірювальної техніки та обладнання не проводилося у КНП «ПНЦ ІФ ОР». Беручи до уваги також те, що ОСОБА_2 не погоджувався з результатами тесту та заперечував вживання наркотиків, необхідно було провести лабораторне дослідження його біологічного матеріалу за допомогою більш досконалого методу, в ході якого, зокрема визначити точну кількість наркотичного засобу та чи перевищує вона значення допустимого порогового рівня, чого зроблено не було. Кількісне визначення вмісту канабіноїдів у висновку лікаря-нарколога від 18 червня 2023 року не зазначено.

Вказує, що лабораторні тести проводила медична сестра та безпосередньо готувала біологічний матеріал для дослідження, перевіряла цілісність та термін придатності тестів, змочувала смужки у сечі та очікувала результати. Тоді як лікар ОСОБА_3 виконувала технічну роботу: записувала відповідні відомості до журналів, заповнювала акт та висновок. Враховуючи, те, що медична сестра не наділена правом проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий огляд проведений з суттєвим порушенням визначеного законодавством порядку, а отже, не може вважатися дійсним.

Зазначає, що суд першої інстанції невмотивовано залишив клопотання про призначення судової експертизи без задоволення. Також суд першої інстанції на надав оцінку факту, що ОСОБА_1 не роз`яснено права на захист.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Говера Н.П. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно. Клопотань не заявлено.

Заслухавши пояснення учасників, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18 червня 2023 року серії ААД № 420506 (а.с. 1) 18 червня 2023 року о 18 год. 51 хв. в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради, по вул. Берегова, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Auris» д.н.з НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у лікаря нарколога, в медичному закладі, що підтверджується висновком лікаря № 419 від 18 червня 2023 року. Цим порушив вимоги п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором взводу 2 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області лейтинантом поліції Самборським Д.Р., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 .

При складенні протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки згідно з ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, що він підтвердив своїм власноручним підписом.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції на надав оцінку факту, що ОСОБА_1 не роз`яснено права на захист не є слушним, оскільки право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката. Дане право було реалізоване ОСОБА_1 , про що свідчить залучення адвоката, який представляє його інтереси в суді. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

В протоколі ОСОБА_1 від дачі пояснень відмовився.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, відповідних Інструкцій, не здобуто.

Виклад обставин в протоколі цілком відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ПНЦ ІФ ОР» (а.с. 2) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки сп`яніння звужені зіниці, що не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук.

Як вбачається з висновку КНП «ПНЦ ІФ ОР» від 18 червня 2023 року № 419 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3) ОСОБА_1 на час огляду, а саме 18 червня 2023 року о 20 год. 15 хв. перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Вказаний висновок складений працівником закладу охорони здоров`я лікарем, із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, є логічним та послідовним, підписаний лікарем та завірений печаткою.

Висновок огляду є категоричним та не допускає будь-якого іншого тлумачення.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 7), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано як працівники поліції рухаючись на службовому транспортному засобі підійшли до транспортного засобу марки «Toyota Auris» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 який зупинився перед автомобілем патрульної поліції. В ході спілкування працівники поліції виявили у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, провели огляд водія і запропонували ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога і пояснили наслідки відмови від такого огляду. На таку пропозицію ОСОБА_1 погодився та проїхав з працівниками поліції у КНП «ПНЦ ІФ ОР» для проведення огляду. Також відеозаписами зафіксовано процес проходження огляду у медичному закладі в лікаря-нарколога. Зафіксовано складання процесуальних документів, оголошення їх змісту ОСОБА_1 , підписання водієм складених документів та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення, а тому твердження апелянта про те, що наявний запис сlір-2 на компакт-диску, на якому не зазначено конкретних ідентифікуючих ознак пристрою авто реєстратора не є слушним, вказані докази є допустимими.

Посилання апелянта на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, що потягнуло за собою недопустимість доказів по справі, та є підставою для закриття провадження по справі, не є слушним. Як вбачається з відеозаписів, працівники поліції здійснили зупинку водія ОСОБА_1 , який рухався назустріч поліцейським, підійшли до транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , в ході спілкування виявили ознаки наркотичного сп`яніння.Також слід зазначити, що причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні суду першої інстанції працівник поліції показав, що 18 червня 2023 року від жителів с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради на лінію «102» надходила велика кількість скарг про вчинення кримінальних правопорушень, а саме про те, що невідомі особи у вказаному районі розставляють «закладки». Тому його з колегою направили в с. Вовчинець для патрулювання, де вони здійснювали перевірку всіх транспортних засобів та водіїв, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», для запобігання вчинення правопорушень. Того дня у вказаному вище населеному пункті було зупинено трьох водіїв з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

Тому неможливо визнати зупинку транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 безпідставною.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніннязнайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаю, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Поліцейські, з огляду на виявлення передбачених п. 4 Розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , мали підстави пропонувати йому пройти огляд.

Щодо виявлених ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , необхідно зазначити, що поліцейський фактично виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак наркотичного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Жодних приписів про те, що поліцейські повинні озвучити водієві виявлені ознаки наркотичного сп`яніння не містить ні ст. 266 КУпАП, ні Інструкція, ні Порядок.

Тому твердження апелянта про те, що у працівників поліції були відсутні підстави для висновку про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не є слушним.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно із пунктом 12 Розділу ІІ вказаної вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними у п. 4 розділу І цієї ж Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівники поліції діяли відповідно до вимог закону та після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння пропонували останньому пройти огляд у закладі охорони здоров`я, останній погодився на пропозицію поліцейського, пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку - у відповідному закладі охорони здоров`я, за результатами якого встановлено, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Лікар при проведенні огляду користується спеціальними знаннями, проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, та несе правову відповідальність за правильність свого висновку.

Твердження апелянта про те, що у лікаря були відсутні підстави для складання висновку про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, оскільки лабораторне дослідження біологічної рідини з використанням вимірювальної техніки та обладнання не проводилося у КНП «ПНЦ ІФ ОР» спростоване під час апеляційного розгляду.

Вважаю, що лікарями дотримано вимог Інструкції в частині проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

За результатами огляду лікарем ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та лабораторних досліджень встановлено діагноз, який відображено в висновку медичного огляду від 18 червня 2023 року № 419.

Висновок щодо результатів медичного огляду складається безпосередньо після огляду особи в присутності поліцейського ще до отримання остаточних результатів лабораторних досліджень, які проводяться для уточнення наявних речовин, що спричинили стан сп`яніння та встановлення діагнозу.

Вищевказані положення Інструкції не виключають проведення попередніх лабораторних досліджень біологічного середовища лікарем, який безпосередньо проводить огляд обстежуваної особи.

Твердження апелянта про те, що лабораторні тести проводила медична сестра, однак вона не наділена правом проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння не є підставою для визнання висновку недопустимим доказом, оскільки про наявність такого стану висновок зроблено саме лікарем.

Таким чином доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом доведено факт керування ним транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що є порушенням п.п. 2.9.а) Правил дорожнього руху.

Обставин, які б підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться фактично до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Говери Наталії Петрівни залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2023 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло