Справа № 944/7413/23
Провадження №3/944/4818/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2023 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Матвіїв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Головний сержант ОСОБА_1 , військовослужбовець за мобілізацією, сержант з матеріального забезпечення 4 навчальної механізованої роти 2 навчального механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , будучи матеріально-відповідальною особою, у порушення вимог ст.11, 12,14,16, 121, 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 1.1, 1.5 статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», в умовах особливого періоду, вчинив недбале ставлення до військової служби, яке виразилось у втраті військового майна військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується ( АДРЕСА_1 ) на загальну суму 243 766 (двісті сорок три тисячі сімсот шістдесят шість) грн 05 коп, що було виявлено наказом командира військової частини НОМЕР_2 №467-ОД від 07.11.2023 про результати службового розслідування за фактом виявлення відсутності (втрати) військового майна. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності та зазначив, що свою вину визнає в повному обсязі, просить суд призначити йому мінімальне покарання.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 стверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про військове адміністративне правопорушення №145 від 15.11.2023, витягом з наказу №467-ОД від 07.11.2023, актом службового розслідування за фактом виявлення нестачі майна під час здачі посади сержанта з МЗ головним сержантом ОСОБА_1 , витягом з наказу №882-ОД від 28.09.2023, витягом з наказу №979-АД від 30.10.2023, рапортом старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 30.10.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.10.2023, витягом з наказу №214 від 27.07.2023, рапортом інструктора 4 навчальної механізованої роти сержанта ОСОБА_4 від 28.09.2023, накладною №46 від 27.09.2023, накладною №60 від 26.10.2023, інвентаризаційним описом необоротних активів від 29.07.2023, інвентаризаційним описом необоротних активів від 26.11.2022, роздавальною (здавальною) відомістю №9 від 06.09.2023, відомістю визначення залишкової вартості військового майна речової служби військової частини НОМЕР_2 №4, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Обираючи адмінпорушнику ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу адмінпорушника та його ставлення до вчиненого.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.121 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України сержант із матеріального забезпечення роти (батареї), старшина роти (батареї) (далі - сержант із матеріального забезпечення (старшина) роти) в мирний і воєнний час відповідає за облік та правильне зберігання стрілецької зброї, боєприпасів до неї, іншого майна роти, зберігання особистих речей військовослужбовців у кімнаті для зберігання майна роти, стан пожежної безпеки приміщень роти і закріпленої за нею території, ведення ротного (корабельного) господарства.

Сержант із матеріального забезпечення (старшина) роти підпорядковується командирові роти, а з питань внутрішньої служби - головному сержантові роти.

Згідно зі ст.122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України сержант із матеріального забезпечення (старшина) роти зобов?язаний: своєчасно одержувати і оглядати зброю, боєприпаси, спорядження та інші матеріальні засоби, що надходять до роти, стежити за їх наявністю, правильним зберіганням і експлуатацією, своєчасно передавати їх у ремонт; негайно доповідати командирові роти та головному сержантові роти про виявлені випадки нестачі, втрати чи несправності зброї, боєприпасів та інших матеріальних засобів; стежити за наявністю майна роти, щомісячно проводити звірку обліку військового майна роти з обліком служб військової частини та вести облік і звітність.

Відповідно до ст.11 розділу 5 Наказу Міністра оборони України від 17 серпня 2017 року №440 «Про затвердження Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України» облік військового майна (крім бронетанкового озброєння і техніки, автомобільної техніки і майна, електрогазової техніки та майна, засобів інженерного озброєння і техніки служби пального) ведеться загалом за підрозділ у книзі обліку військового майна (склад, підрозділ), у якій на кожний вид військового майна виділяється окремий розділ.

Первинні записи у цій книзі проводяться у відповідній службі забезпечення військової частини і завіряються підписом начальника служби забезпечення. Наступні записи проводяться командиром підрозділу (матеріально відповідальною особою).

Військове майно, яке надійшло до підрозділу чи відправлено (здано) з підрозділу, ставиться на облік (знімається з обліку) у книзі обліку військового майна (склад, підрозділ) у той самий день. Дані цієї книги обліку повинні щоденно відображати достовірну наявність військового майна.

Військове майно, яке видане в користування військовослужбовцям підрозділу ставиться на облік у книзі обліку військового майна, виданого військовослужбовцям.

Відповідно до пункту 1.1 статті 6 Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» визначено, що: «Особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій».

Відповідно до пункту 1.5 статті 6 Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» визначено, що: «Особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі, якщо особою надано письмове зобов?язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей».

Вимогами ч.10 ст.1 Закону України «Про оборону України», ст.1, ч.8 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов?язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Дослідженими по справі доказами підтверджується протиправна поведінка головного сержанта ОСОБА_1 в частині сумлінного виконання своїх військових обов`язків, беззастережного виконання наказів командирів (начальників), а, отже, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Призначаючи стягнення за вказане правопорушення, суд керується положеннями статті 23 КУпАП, приймаючи до уваги вищенаведені докази, які підтверджують винність ОСОБА_1 , враховуючи особу, що притягається до адміністративної відповідальності, який є військовослужбовцем та вважаю, що стягнення слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано адміністративне правопорушення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) 80 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя І.М. Матвіїв