Справа №461/9648/23
Провадження №3/461/3355/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Кротова О.Б., секретар судового засідання Ігнат Т.І., за участі представника Львівської митниці Держмитслужби України Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 22.07.2019,

за ч.6 ст.481 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про порушення митних правил №1468/20900/23, вбачається, що під час перевірки баз даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що 27.02.2022 о 22 год. 59 хв. громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через митний пост «Грушів» Львівської митниці в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» під зобов`язання про зворотнє вивезення №UA209090/2022/1417 транспортний засіб марки FORD MONDEO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , країна реєстрації Республіка Польща. Враховуючи строки тимчасового ввезення, зазначені в зобов`язанні про зворотнє вивезення №UA209090/2022/1417, встановлені ч.4 ст.380 Митного кодексу України, транспортний засіб марки FORD MONDEO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , країна реєстрації Республіка Польща, підлягав вивезенню з митної території України в термін до 28.04.2022. Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений ч.4 ст.380 Митного кодексу України строк доставки товару транспортного засобу особистого користування до митного органу призначення більше ніж на тридцять діб. Відповідно до вимог ст.192 Митного кодексу України до митного органу у визначені строки тимчасового ввезення ОСОБА_1 з повідомленням про обставини події, у зв`язку з якими порушено ці строки, та про місцезнаходження транспортного засобу не звертався. Листом Львівської митниці (від 05.09.2023 №7.4-2-28-12/10/22744 ОСОБА_1 було запрошено на митний пост «Грушів» Львівської митниці за адресою: Львівська обл., Яворівський р-н, с. Грушів, для надання пояснень та участі у складанні протоколу про порушення митних правил, проте у вказану вище дату ОСОБА_1 не з`явився. Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 22.10.2023 не був вивезений та в інший митний режим не поміщений. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч. 6 ст.481 МКУ.

В матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_1 від 14.10.2023 в яких зазначає, що з 17.10.2022 знаходиться на виконанні військових обов`язків на території України в зоні бойових дій, водночас, не може вчасно здійснити вивезення транспортного засобу на територію Польщі, тому, просить надати відстрочку до завершення військових дій на території України, або звільнення його з військової служби.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

В судовому засіданні представник Львівської митниці Державної митної служби України Лубоцький Б.І. зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.481 МК України, та просив визнати його винним і визначити міру стягнення передбачену законодавством.

Заслухавши думку представника Львівської митниці Державної митної служби України, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.6 ст.481 Митного Кодексу України.

Згідно ч.6 ст.481 МК України відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Зокрема, частиною другою статті 108 Митного кодексу України установлено, що строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути реекспортовані відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Статтею 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України. Відповідно до ч.1 ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, підтверджується протоколом про порушення митних правил №1468/20900/23 від 22.10.2023; доповідною запискою; витягами з АСМО «Інспектор»; витягом з бази даних ЄАІС; зобов`язанням про зворотнє вивезення транспортного засобу від 27.02.2022; митною декларацією від 27.02.2022.

Водночас, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ч.6 ст.481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як і не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу.

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він не може вчасно здійснити вивезення транспортного засобу на територію Польщі, оскільки знаходиться на виконанні військових обов`язків на території України в зоні бойових дій.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положення ст.22 КУпАП регламентують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Отже, аналіз наведених положень та тлумачення визначення адміністративного стягнення вказує на те, що стягнення це захід адекватної реакції держави на вчинення фізичною чи юридичною особою адміністративних деліктів із акцентом як на майнові (фінансові) обмеження прав, правомочностей, так й вплив на саму особу, її психіку та поведінку. Крім того, адміністративне стягнення це засіб примусу, що застосовується від імені держави до суб`єктів адміністративного проступку, визначених винними у вчиненні такого проступку.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності, на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Суд, вирішуючи питання відповідальності ОСОБА_1 враховує, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Також суддя враховує, що у ОСОБА_1 дійсно були об`єктивні труднощі у своєчасному вивезенні автомобіля за межі митної території України спричинені російською збройною агресією, оскільки, він знаходиться на виконанні військових обов`язків на території України в зоні бойових дій.

Враховуючи наведені положення, доводи та мотиви, приймаючи до уваги характер вчиненого адміністративного правопорушення, відсутність даних про істотну шкоду та тяжкі наслідки від вчиненого, суд приходить до переконання та висновку про те, що у даній конкретній справі до особи можливо застосувати положення ст.22 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги наведене вище, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер та фактичні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, наслідки правопорушення, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст.22, 36, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, ст.ст.519, 522, 527, 528 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України закрити.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Кротова О.Б.