05.06.2023
Справа № 331/2099/23
Провадження № 3/331/887/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої, РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2023 о 10:40 гр. ОСОБА_1 , знаходячись у АДРЕСА_2 ;3 ряд 5-6 здійснювала господарську діяльність з реалізації аксесуарів до мобільних телефонів, роутерів, без державної реєстрації як суб`єкту господарювання, чим порушила вимоги ст. 58 Господарського кодексу України № 436-IV від 16.01.2003.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Середа А.А. вказали, що вину ОСОБА_1 не доведено належними доказами по справі та просили закрити провадження по даній справі, оскільки в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП. Зазначили, що кіоск, розташований на ринку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » належить доньці ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка зареєстрована як фізична особа-підприємець. 25 березня 2023 року в Запоріжжі пролунав вибух та вона вирішила піти до кіоску для того, щоб переконатися чи немає порушень вказаний кіоск. Зазначають, що ОСОБА_2 на початку військового стану в Україні виїхала за кордон та на теперішній час не працює, однак товар знаходиться в кіоску. Вказує на те, що вона не займалась реалізацією товару, про що повідомила працівників поліції, які не взяли до уваги її пояснення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 знає як знайому. 25 березня 2023 року він повинен був передати сумку ОСОБА_1 , остання попрохала його підійти о 10 годині до кіоску на «радіо ринку», в якому раніше працювала її донька. Він прийшов до кіоску, вони почали розмову, після спливу близько 5 хвилин до них підійшли працівники поліції, він не став заважати та одразу пішов. Зазначає, що в той момент кіоск знаходився в відчиненому стані, на полицях був розташований товар, зокрема, радіоапаратура, однак він нічого не купував. Крім того, додав, що він також працює на ринку та знає, що кіоск доньки ОСОБА_1 не працює, оскільки ОСОБА_2 перебуває закордоном.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 25 березня 2023 року вона з ОСОБА_1 о 10 годині домовились сходити на цвинтар. У призначений час вона підійшла до кіоску. В цей час ОСОБА_1 відчинила кіоск, щоб взяти інструмент для прибирання та перевірити стан кіоску у зв`язку із вибухами, які пролунали в Запоріжжі. Далі, до них підійшов ОСОБА_3 та приніс сумку для її передачі родичам, після спливу ще деякого часу до них підійшли співробітники поліції. ОСОБА_1 одразу почала пояснювати поліцейським, що вона не займається реалізацією товару, а просто прийшла на декілька хвилин для особистих потреб, однак працівники поліції не слухали її та одразу почали складати протокол про адміністративне правопорушення. Вказує на те, що їй відома інформація про те, що донька ОСОБА_1 , власниця кіоску, одразу після початку війни виїхала закордон та ОСОБА_1 не займається реалізацією товару на ринку.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Статтею 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського Кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Так, під час судового засідання судом було досліджено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 255518 від 25.03.2023 року;

- рапорт ст. ДОП СП ВП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції Варфоломєєва Д. від 25.03.2023 року;

- письмові пояснення ОСОБА_5 від 25.03.2023 року;

- письмові пояснення ОСОБА_6 від 25.03.2023 року;

- фотоматеріалами, на яких зафіксовано загальний вигляд кіоску, за вітриною якого знаходиться ОСОБА_1 , торгова вітрина складається із мобільних аксесуарів, комплектуючих до комп`ютерної техніки, тощо.

- відеозапис подій, на якому зафіксований кіоск, в якому відчинені ролети, увімкнене світло та гірлянда. В зазначеному кіоску видно вітрину, на якій розташовані товари, які продаються. На іншому відеозаписі зафіксовано, як жінка, яка знаходиться за вітриною прилавку кіоску спілкується та лається з працівниками поліції, тим самим намагаючись заборонити відео зйомку. Далі на відео зафіксовано як поліцейські складають протокол про адміністративне правопорушення, жінка відмовляється його отримувати, від підпису в протоколі остання також відмовилась. Також жінка в розмові зазначає, що товар не продає. Крім того, наголошує на тому, що в неї наявні документи, які вона може надати. Вказує на те, що кіоск належить її доньці, яка оформлена як фізична особа підприємець.

У судовому засіданні правопорушниця ОСОБА_1 наполягала на тому, що кіоск належить її доньці - ОСОБА_2 , яка зареєстрована як фізична особа-підприємець та на початку військового стану в Україні виїхала за кордон, вона ж особисто не здійснювала реалізацію товару, а прийшла перевірити стан кіоску. Однак, суддя відкидає ці доводи, оскільки вони спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано, що за прилавком кіоску, який розташований за адресою м. Запоріжжя по вул. Жуковського, 32 у кіоску 2;3 ряд 5-6, знаходиться жінка. При цьому, на кіоску наявні рекламні оголошення, увімкнене світло, увімкнення в мережу гірлянда, відкрита для огляду вітрина з різноманітним коштовним товаром, що свідчить про щоденне здійснення господарської діяльності саме у вказаному приміщенні - торгівля аксесуарами до мобільних телефонів, роутерів та іншого комп`ютерного приладдя.

Також суддя зауважує на тому, що перебуваючи закордоном фізична особа підприємець ОСОБА_2 , відповідно до діючого законодавства мала право призупинити підприємницьку діяльність у кіоску за власним рішенням, однак жодних даних на підтвердження зазначеного факту правопорушницею надано не було.

Доводи свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували біля кіоску нетривалий час, спростовуються фотоматеріалами та відеозаписом, які долучені до матеріалів справи, на яких зображено загальну обстановку кіоску, перебування ОСОБА_1 за прилавком та кількістю цінного товару, який знаходиться на вітринах кіоску.

Інші доводи сторони захисту не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростовували висновки суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та впливали на законність судового рішення.

Так, оцінивши усі наявні у справі докази, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки провина останньої підтверджена належними, достатніми та допустимими доказами.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що саме ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність у кіоску за адресою: АДРЕСА_2 ;3 ряд 5-6 без реєстрації як суб`єкта господарювання, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

При обранні розміру стягнення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , передбаченої ст. 34 КУпАП, не встановлено. Обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст. 35 КУпАП, відсутні.

Враховуючи, сімейний, майновий стан останньої, характер вчиненного правопорушення та його наслідки, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті, у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, що становить 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без застосування додаткового стягнення у вигляді конфіскації виготовленої продукції або грошей, оскільки жодні предмети на місці події не вилучались.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081100, рахунок: UA0008479, , банк: Казначейство Казначейство України (ЕАП), код класифікації: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» без конфіскації виготовленої продукції та грошей.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн., отримувач коштів: ГУК м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір, стягувач: Державна судова адміністрація України.

У разі несплати судового збору у добровільному порядку правопорушником, судовий збір стягується примусово.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: Ю.О. Пивоварова