Номер провадження: 33/813/1927/23
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Долгової В.І.,

захисника - адвоката Калімбета І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Калімбет Ігор Леонідович,

на постанову Київського районного суду м. Одеси від 24 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2023 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2023 року, що складає 536,80 гривень.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 25.06.2023 року о 12:50 год., в м. Одеса по вул. Комарова, біля будинку № 3, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «YAMAHA», без державного номерного знаку без посвідчення водія, яке надає право на керування вказаним видом транспортних засобів.

За таких обставин, особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п.2.1(а) «Правил дорожнього руху» України, за що відповідальність передбачена за ч. 2 ст.126 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Калімбет І.Л., подав апеляційну скаргу, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 24 липня 2023 року та змінити оскаржувану постанову, призначити захід впливу до неповнолітнього ОСОБА_1 , передбачений п. 2 ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження, що буде сприяти меті виховання та недопущення в подальшому скоєння правопорушень.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження зазначає, що постановою Одеського апеляційного суду від 11.08.2023 р. апеляційна скарга була повернута у зв?язку з тим, що адвокатом до апеляційної скарги не були надані документи, які б підтверджували повноваження адвоката. Усуваючи недоліки апеляційної скарги відповідно до постанови Одеського апеляційного суду від 11.08.2023 р., адвокатом було подано вдруге апеляційну скаргу 18.08.2023 р. без клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Постановою Одеського апеляційного суду від 31.08.2023 р. вдруге було повернуто апеляційну скаргу. Підставою повернення апеляційної скарги було те, що скаргу було подано 18.08.2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, при цьому питання про поновлення пропущеного процесуального строку в апеляційній скарзі не було порушено. Усуваючи недоліки апеляційної скарги відповідно до постанов Одеського апеляційного суду від 11.08.2023 р. та 31.08.2023 р. скаржник надав повноваження адвоката: Ордер на надання правничої (правової) допомоги, Доручення на надання безоплатної вторинної правової допомоги № 775. Строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважної причини оскільки фактично апеляційна скарга на постанову Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2023 року була подана в межах строку на апеляційне оскарження до апеляційної інстанції, що підтверджується штампом Киівського районного суду м. Одеси (апеляційна скарга від 01.08.2023 року).

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує на те, що апелянт не згодний із зазначеною постановою оскільки судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, негативних наслідків від вчиненого ним правопорушення не настало, останній свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, піддає критиці свою поведінку, правопорушення вчинене ним у неповнолітньому віці (16-років), що з огляду на положення п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 34 КУпАП, є обставинами, що пом?якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зазначає, що обставин які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено. За характером ОСОБА_1 працелюбний, врівноважений, товариський, довірливий, відносини в родині доброзичливі. На даний час апелянт вступив до Ліпського технікуму (Польща) на денну форму навчання. ОСОБА_1 проживає разом із матір?ю, за місцем проживання характеризується виключно позитивно.

Посилається, що обставин, які б виключали можливість застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 за вчинене ним правопорушення заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП, немає, що не враховано судом першої інстанції та не враховано, що останній не працює та не має самостійного заробітку.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Калімбет І.Л. підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, змінити оскаржувану постанову та призначити захід впливу до неповнолітнього ОСОБА_1 , передбачений п. 2 ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження, що буде сприяти меті виховання та недопущення в подальшому скоєння правопорушень.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено, що оскаржувана постанова Київського районного суду м. Одеси постановлена 24 липня 2023 року. Вперше захисник ОСОБА_1 - адвокат Калімбет І.Л. звернувся до суду з апеляційною скаргою 01.08.2023 року, яка постановою Одеського апеляційного суду від 11.08.2023 року була повернута особі, яка її подала у зв`язку з тим що адвокатом до апеляційної скарги не були надані документи, які б підтверджували повноваження адвоката. Апелянт повторно звернувся з апеляційною скаргою, яка постановою Одеського апеляційного суду від 31.08.2023 року була повернута у зв`язку з тим, що апелянт не порушував питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду. 05.09.2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Калімбет І.Л. втретє звернувся з апеляційної скаргою та просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд вважає клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтованим, причини пропуску строку поважними, тому строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 24 липня 2023 року підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Що стосується доводів апелянта про незастосування судом першої інстанції вимог ст. 24-1 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови, то вони не заслуговують на увагу, з наступних міркувань.

Так, статтею 12 КУпАП передбачено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до вимог ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Водночас, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, що встановлено ст.9 КУпАП.

Отже, місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про призначення неповнолітньому ОСОБА_1 , адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП на загальних підставах, визначивши необхідним та достатнім для досягнення ст. 23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, і призначив стягання у вигляді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Калімбет Ігор Леонідович, строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 24 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Калімбет Ігор Леонідович, на постанову Київського районного суду м. Одеси від 24 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 24 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Н.В. Стахова