ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25 травня 2023 рокуСправа №: 695/928/23
Номер провадження 3/695/766/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ст.130 ч.4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 309034 від 26.02.2023 водій ОСОБА_1 26 лютого 2023 року о 21 годині 30 хвилин в с. Хрущівка по вул. Шевченка, 41, керуючи автомобілем ВАЗ-21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальним збитками.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, іншого майна.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 309035 від 26.02.2023 водій автомобіля ВАЗ-21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_1 26 лютого 2023 року о 21 годині 30 хвилин вчинив ДТП та не дочекавшись працівників поліції, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 "а" Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, тобто залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 158438 від 26.02.2023 водій ОСОБА_1 26 лютого 2023 року о 21 годині 30 хвилин в с. Хрущівка по вул. Шевченка, 41, керуючи автомобілем ВАЗ-21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв ДТП та після чого вживав алкоголь (пиво) до проведення уповноваженою особою, медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 "є" Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, тобто вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.

Відповідно ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому, суддя вважає за можливе об`єднати адміністративні справі: № 695/928/23 провадження № 3/695/766/23 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 158438 від 26.02.2023), № 695/929/23 провадження № 3/695/767/23 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 309035 від 26.02.2023), № 695/931/23 провадження № 3/695/768/23 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 309034 від 26.02.2023), щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, 130 ч.4 КУпАП, в одне провадження, присвоївши об"єднаній справі № 695/928/23 провадження № 3/695/766/23.

У судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення SMS-повідомлення, про що в матеріалах справи наявна довідка про доставлення даного повідмлення. Крім того, надсилалилася рекомендовані листи на адресу його проживання. Крім того, судом застосовувався примусовий привід до порушника через орган поліції, але постанова суду викоанна не була, оскільки згідно рапорту заступника начальника СРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області леейтенанта поліції О.Матяш в ході викоаннгя постанови суду було здійснено виїзд за адресою проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , та встановлено, що останій вдома відсутній, осківльки несе службу в лавах ЗСУ.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, судом вживались всі належні та можливі заходи для повідомлення ОСОБА_1 про місце, дату та час розгляду справи.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України" (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

При повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , був обізнаним про складання щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення та розгляд справи Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу.

Згідно зі ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справ за ст. 130 ч.4, ст.124, ст. 122-4 КУпАП, а також з урахуванням принципу судочинства, зазначеного в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 10 жовтня 2001 р. № 1306, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10 "а" Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 10 жовтня 2001 р. № 1306 у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП, полягає у вживанні водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до п. 2.10 є) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 4 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, за участі якої була скоєна дорожньо-транспортна пригода вживала алкоголь, наркотики, а також лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.07.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотне.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції. Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що обставини адміністративних правопорушень та вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 124 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 3090034 від 26.02.2023, згідно якого водій ОСОБА_1 26 лютого 2023 року о 21 годині 30 хвилин в с. Хрущівка по вул. Шевченка, 41, керуючи автомобілем ВАЗ-21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальним збитками;

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 309035 від 26.02.2023, згідно якого водій водій автомобіля ВАЗ-21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_1 26 лютого 2023 року о 21 годині 30 хвилин вчинив ДТП та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний;

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ № 158438 від 26.02.2023, згідно якого водій ОСОБА_1 26 лютого 2023 року о 21 годині 30 хвилин в с. Хрущівка по вул. Шевченка, 41, керуючи автомобілем ВАЗ-21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв ДТП та після чого вживав алкоголь (пиво) до проведення уповноваженою особою, медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння;

- схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26.02.2023 о 21 год 30 хв в с. Хрущівка о вул. Шевченка, 41;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія БАБ № 791575 від 26.02.2023 за ч. 2 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 26 лютого 2023 року о 21 годині 30 хвилин в с. Хрущівка по вул. Шевченка, 41, керував автомобілем ВАЗ-21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким видом транспортного засобуз, чим порушив вимоги п.. 2.1 "а" ПДР України;

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від гр. ОСОБА_2 26.02.2023 та його письмовими поясненнями, з яких вбачається, що 26 лютого 2023 року близько 21 години 30 хвилин гр. ОСОБА_3 на своєму автомобілі ВАЗ-21061, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на ворота домоволодіння по АДРЕСА_2 , пошкодивши їх;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_4 від 26.02.2023, згідно яких він 26 лютого 2023 року він перебував у будинку по АДРЕСА_2 , та почув звук удару, вийшовши на вулицю, побачив автомобіль ВАЗ зеленого кольору та водія ОСОБА_1 , якаий здійснив наїзд на паркан. Підійшовши до нього, під час розмови ОСОБА_1 обіцяв відремонтувати паркан, потім приїхав його знайомий та вони відтягли автомобіль ОСОБА_1 у невідомому напрямку;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 від 26.02.2023, згідно яких він 26 лютого 2023 року стояв на своєму подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 , та бачив, як їхав по дорозі автомобіль, а потім здійснив наїзд на паркан його сусідів. Підійшовши, він помітив автомобіль ВАЗ-21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, за кермом якого був гр. ОСОБА_1 . Він бачив та чув, як ОСОБА_1 зі знайомим потягнув автомобіль у невідомому напрямку, так як він мав пошкодження передньої частини;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 від 26.02.2023, згідно яких 26 лютого 2023 року він рухався на своєму автомобілі ВАЗ-21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Шевченка в с. Хрущівка, та минаючи вибоїну, його автомобіль занесло і він не встиг загальмувати та здійснив наїзд на ворота огорожі домоволодіння, в якому проживає гр. ОСОБА_6 та його дружина. Після чого вийшов їхній сусід гр. ОСОБА_7 та покликав їх місце події. При розмові він обіцяв ОСОБА_8 , що все відремонтує наступного дня зранку, на що ОСОБА_6 погодився. Потім він з вітчимом випив декілька бутилок пива, так як був впевнений, що з приводу ДТП ніяких питань не буде.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудної відеокамери, які приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення, - (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що були досліджені у судовому засіданні, на яких зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 у патрульному автомобілі, де він надає пояснення працівникам поліції та підтверджує обставини вчинення ДТП та вживання алкоголю після його вчинення, після чого були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ст.ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, під час безперервної відеофіксації.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколів про адміністративне правопорушення не встановлено, поліцейськими протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 309034, серії ААД № 309035, серії ААБ №158438 від 27.02.2023 року відносно ОСОБА_1 складені в установленому законом порядку, відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , порушивши вимоги п.п. 12.1, 2.10 "а", 2.10 "є" Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, а саме: будучи учасником дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, та вживав алкоголь після даної ДТП, та винуватість його у вчиненому доведено поза розумним сумнівом.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суд з прав людини у складі Великої палати у рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП., оскільки останній, порушив вимоги п.п. .п. 12.1, 2.10 "а", 2.10 "є" Правил дорожнього руху України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені у судовому засіданні та не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються між собою.

При цьому, суд враховує особу порушника ОСОБА_1 , виходячи з того, що останній відповідно до довідки Золотоніського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом 2022-2023 років не притягався.

Згідно листа № 31/23/45-156 від 22.03.2023 року Територіального сервісного центру МВС № 7145, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 22 березня 2023 року посвідчення водія не отримував.

При призначенні стягнення, суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень та особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що згідно ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до абзацу 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р. № 14 суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно з положеннями ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи та ступеню вини ОСОБА_9 , характеру та суспільної небезпеки вчинених ним правопорушень, враховуючи положення ст.36 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: ч. 4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 34000 (тридцять чотири тисячі)) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2023 року складає 536,80 грн.

Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано, а відтак, з нього належить стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Керуючись ст. ст. 9, 23, 30, 36, 40-1, 122-4, 124, 130, 245, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративні справи: № 695/928/23 провадження № 3/695/766/23 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 158438 від 26.02.2023), № 695/929/23 провадження № 3/695/767/23 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 309035 від 26.02.2023), № 695/931/23 провадження № 3/695/768/23 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 309034 від 26.02.2023), щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, 130 ч.4 КУпАП, присвоївши об"єднаній справі № 695/928/23 провадження № 3/695/766/23.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП та з урахуванням ст. 36 КУпАП, накласти адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Бойко Н.В.