КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №362/5010/23

22 листопада 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ- Ратнікової В.М.

при секретарях- Колесник А.В., Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Конончук Зоряни Володимирівни на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. на користь держави, з позбавленням прав керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 06 вересня 2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Конончук Зоряна Володимирівна подала апеляційну скаргу,в якій просила скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2023 року та закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що долучений до справи відеозапис події є недопустимим доказом у справі, оскільки не містить дати та часу зйомки, безперервно зафіксованих подій, будь-яких даних стосовно фактичних обставин правопорушення, не відтворює подій перед зупинкою автомобіля, саму зупинку, підстав і процедури направлення ОСОБА_1 на медичний огляд, у тому числі, факту складання направлення його на медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, що фактично нівелює належність та допустимість цього відеозапису, як доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім того, вказує, що походження даного відеозапису невідоме, оскільки в протоколі не зазначається, що фіксація відбувалася на бодікамеру поліцейського.

Зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом перебував ОСОБА_4 .

Звертає увагу на те, що з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , у невідомий час та у невідомому місці відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, проте, не відмовився пройти огляд у лікаря нарколога.

Вказує на те, що ОСОБА_1 поліцейські не повідомили його права та не роз`яснили наслідки притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що прямо передбачено ст.256 КУпАП.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану, зокрема, алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції не було повідомлено особу про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Працівниками поліції не вручався ОСОБА_1 примірник протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Конончук Зоряна Володимирівна повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник Київської міської прокуратури в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи прокуратура судом повідомлена, участь представника в судовому засіданні не забезпечила, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а також поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2,3 ст. 266 КУпАП Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 150827, складеного ПОГ Обухівського РУП майором поліції ОСОБА_3., 05 серпня 2023 року, о 23 год. 20 хв., в м. Васильків, по вул. Володимирській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків відмовився, та відмовився на місці проходити освідування за допомогою газоаналізатора Alcotest- 6810, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд було проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився, що підтвердив власноручним підписом у вказаному акті.

Із пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вбачається, що вони були присутні під час складання працівником поліції адміністративного протоколу відносно громадянина ОСОБА_8 за керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації, вираження тремтіння пальців рук. Під час документування правопорушення за керування транспортним засобом марки «VolkswagenTransporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ухилявся від проходження огляду у встановленому законом порядку. Зокрема, відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та із застосуванням приладу газоаналізатора «Драгер». Дані пояснення свідки підтвердили власноручними підписами.

Із розписки, що міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_9 зобов`язався автомобіль «VolkswagenTransporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , доставити до місця проживання.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису події, який долучено до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 підтвердив, що керував своїм транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 . На запитання працівника поліції, чи вживав водій спиртні напої, останній відповів що не вживав. На пропозицію співробітника поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою «Drager Alcotest 6810» відмовився. В подальшому працівниками поліції було запропоновано водію пройти огляд у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився.

Аналізуючи зазначені вимоги матеріального права в їх сукупності та дослідженні в судовому засіданні докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як, керуючи транспортним засобом, він відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис події є недопустимим доказом у справі, оскільки зроблений на мобільний телефон працівника поліції, не містить дати та часу зйомки, безперервно зафіксованих подій, будь-яких даних стосовно фактичних обставин правопорушення, не відтворює подій перед зупинкою автомобіля, саму зупинку, підстав і процедури направлення ОСОБА_1 на медичний огляд, у тому числі факту складання направлення його на медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, що фактично нівелює належність та допустимість цього відеозапису як доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд апеляційної інстанції дані відхиляє, оскільки Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення повного відео з моменту зупинки.

Відповідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Працівниками поліції долучено до протоколу необхідний фрагмент відеофайлу, який підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що походження відеозапису, що міститься в матеріалах справи невідоме, оскільки в протоколі не зазначається, що фіксація відбувалася на бодікамеру поліцейського, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, ст.251 КУпАП встановлені джерела доказів у справах про адміністративні правопорушення. При цьому, вказаною нормою закону не встановлено вичерпний перелік документів чи інших джерел інформації, які можуть бути доказами.

Таким чином, відеозапис, що міститься в матеріалах справи та який містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП.

З вказаного відеозапису чітко вбачається, що на ньому зафіксовано автомобіль «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 , зафіксовано, що водій відмовився пройти огляд на місці за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» та відмовився пройти огляд у лікаря нарколога. Підстави вважати вказаний відеозапис неналежним та недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані процесуальні дії, що підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у запропонований поліцейським спосіб. Вказаний відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, 09 жовтня 2023 року в судовому засіданні протокольною ухвалою апеляційного суду суду було задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Конончук Зоряни Володимирівни про витребування від Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київської області повного відеозапису події, що відбулася 05 серпня 2023 року за участю ОСОБА_1 , за адресою: м.Васильків, вул.Володимирська. Фіксація вказаної події відбувалася за допомогою нагрудного відеореєстратора (бодікамера) Tecsar BDC-43-GWCP з інвентаризаційним номером № 6/90 майором поліції ОСОБА_3 .

На виконання вказаної ухвали суду начальником Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київської області Максимом Дьоміним було направлено лист із компакт-диском, на якому містяться копії вищезазначених відеозаписів, які було зафіксовано на відеореєстратор (бодікамеру) моделі TecsarBDC-43-GWCPз інвентаризаційним номером № 6/90. Окрім того, у вказаному листі зазначено, що у зв`язку із темною порою доби, недостатнім освітленням, та з метою збереження доказів вчинення правопорушення, було здійснено відеозапис на додатковий технічний пристрій, в ході запису якого особа повідомила, що відмовляється від проходження освідування на стан сп`яніння. Вказаний відеозапис події з боді камери поліцейського також був досліджений судом апеляційної інстанції та зафіксовані на ньому обставини події підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом перебував ОСОБА_4 , апеляційний суд відхиляє, як необґрунтовані, так як із відеозаписів події, які досліджені судом, вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом, будь-яких заперечень щодо даного факту не висловлював.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану, зокрема алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з досліджених доказів судом першої інстанції вірно встановлено, що при наявності ознак алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , на пропозицію поліцейського відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, що становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Законом не передбачене примусове доставлення водія до закладу охорони здоров`я, а тому відсутність письмового направлення на огляд водія ОСОБА_1 , який від такого огляду відмовився, не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, про те, що працівники поліції не ознайомили ОСОБА_1 з правами та обов`язками, передбаченими ст. 268 КУпАП, є безпідставними.

Оскільки, як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , який своїм підписом підтвердив, що йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Конончук Зоряни Володимирівни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Конончук Зоряни Володимирівни залишити без задоволення.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: