1Справа № 335/4978/23 3/335/1759/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД № 389532 від 21.05.2023, що надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює бойовим медиком взводу ЗСУ, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.05.2023 серії ААД № 389532 встановлено, що 21.05.2023 о 17 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mitsubishi L200, державний номер НОМЕР_1 , у м. Запоріжжі на перехресті пр. Маяковського та вул. Перемоги, де рух регулюється сигналами світлофора, рухаючись на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, не надав перевагу у русі ТЗ, який рухався на дозволяючий сигнал світлофора, у результаті чого сталося зіткнення з ТЗ Toyota Camry, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП, автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди. Травмованих не має. Чим порушив п. 8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху України.

У ході судового розгляду представник правопорушника адвокат Севастьянов Р.Ю. пояснив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, за викладених у протоколі обставин, не визнає. Зазначив, що працівниками поліції при складанні вказаного протоколу відносно ОСОБА_1 не було дотримано вимог законодавства, оскільки останній є військовослужбовцем, та законом на складання таких протоколів уповноважено посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху ВСП у ЗСУ. Аналіз схеми місця ДТП та пояснень учасників дає підстави зробити висновок, що починаючи рух на дозвільний сигнал світлофору перед перехрестям водій ОСОБА_3 , рухаючись по вул. Перемоги не виконав вимоги п. 10.1 ПДР, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Таким чином, саме протиправні дії водія ОСОБА_3 , які виразилися у порушенні вимог п.п. 10.1, п. 10 ПДР, і стали безпосередньою та єдиною причиною цього ДТП. Висновки працівників поліції про факт порушення у діях ОСОБА_1 вимог, передбачених пп. 8.7.3. ПДР, є безпідставними, не підтвердженими належними та допустимими доказами та явно упередженими, а тому не можуть прийматися до уваги судом. Просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за відсутністю складу адміністративного правопорушення, про що надано письмове клопотання.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

У подальшому, адвокатом Севастьяновим Р.Ю. та потерпілим ОСОБА_2 подані клопотання про проведення інженерно транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП.

Постановою судді від 28.07.2023 було призначено по цій справі судову інженерно- транспортну експертизу за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод».

03.11.2023 на адресу суду надійшов висновок експерта від 27.10.2023 №СЕ-19/108-23/12720-ІТ, проведеної за матеріалами вказаної справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення учасників справи, суд доходить до наступного.

Статтею 9 КУпАП України, визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Стаття 124 КУпАП України, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.8.7.3 ґ) ПДР України, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п. 8.7.3 е) ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

У судовому засіданні досліджено докази, а саме: протокол серії ААД № 389532 від 21.05.2023, в якому викладені відповідні обставини; схему ДТП від 21.05.2023; письмові пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, які зазначили про обставини які відбулися, з точки зору кожного водія; фототаблицю, на якій зображені пошкоджені транспортні засоби; архів правопорушень; висновок експерта № СЕ-19/108-23/12720-ІТ від 27.10.2023, яку проведено на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2023 у цій справі.

Так, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-23/12720-ІТ від 27.10.2023, зазначено наступне:

1. Оскільки пояснення водія ОСОБА_1 про механізм виникнення пригоди з технічної точки зору неспроможні у частині режиму роботи світлофору за його напрямком та маневру перед зіткненням при цьому за його поясненнями відсутні швидкості руху автомобілів «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «Toyota Саmry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , тому за поясненнями водія ОСОБА_1 відповісти на питання (як у даній дорожній ситуації, з технічної точку зору, мали діяти водії для забезпечення безпеки дорожнього руху) не надається можливим.

За поясненнями водія ОСОБА_2 . Водій автомобіля «Toyota Саmrу», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності із вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху.

У даній дорожній ситуації водій автомобіля «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 при виконанні проїзду перехрестя на червоний сигнал світлофора повинен був діяти відповідно до вимог п.8.7.3 е) Правил дорожнього руху.

2. Оскільки пояснення водія ОСОБА_1 про механізм виникнення пригоди з технічної точки зору неспроможні в частині режиму роботи світлофору за його напрямком та маневру перед зіткненням при цьому за його поясненнями відсутні швидкості руху автомобілів «Mitsubishi L200», реєстраційний НОМЕР_1 , та «Toyota Саmrу», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що не дало можливості відповісти на питання «Як у даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, мали діяти водій ОСОБА_1 , та водій ОСОБА_2 для забезпечення безпеки дорожнього руху?», тому у даному механізмі виникнення пригоди за поясненнями водія ОСОБА_1 відповісти на питання (чи мали можливість водії автомобілів у цій ситуації технічну можливість запобігти зіткнення, та за допомогою яких заходів) не надається можливим.

За поясненнями водія ОСОБА_2 . Водій автомобіля «Toyota Саmrу», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не мав технічної можливості запобігти зіткнення із автомобілем «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Технічна можливість у водія автомобіля «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 запобігти зіткнення із автомобілем «Toyota Саmrу», реєстраційний номер НОМЕР_2 , залежала від виконання ним вимоги п.8.7.3 е) Правил дорожнього руху.

3. Оскільки за поясненнями водія ОСОБА_1 відповісти на питання «Чи мали можливість водії автомобілів у цій дорожній ситуації технічну можливість запобігти зіткнення, та за допомогою яких заходів?» не надалось можливим, тому оцінити дії водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відповідності із вимогами Правил дорожнього руху, що знаходились би у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою теж не надається можливим.

За поясненнями водія ОСОБА_2 . У діях водія автомобіля «Toyota Саmrу», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху не вбачається.

У діях водія автомобіля «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є невідповідність вимогам п.8.7.3 е) Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

З наведених вище обставин вбачається, що саме дії водія ОСОБА_1 , який не дотримався під час керування транспортним засобом Правил дорожнього руху України, які зазначені у протоколі, підтверджено сукупністю належних доказів і знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, та призвели до пошкодження транспортних засобів.

Отже, враховуючи вищевикладене, вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому, суддя вважає за необхідне зауважити, що зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП, вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, закінчилися, то провадження у справі слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 124, 247 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП, закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.А. Крамаренко