Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/4/23

У К Р А Ї Н А
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В.,
за участю секретаря судового засідання Гладишко Н.А.,
особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД №2 Бердичівського РВП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, і.к. НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
30 грудня 2022 року о 20 год. 28 хв. на автодорозі смт. Ружин с. Попільня Житомирської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння за допомогою приладу Drager на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що він не їхав, а стояв, алкоголь вживав, але не їхав. Працівники поліції склали протокол відносно нього. Він відмовлявся проходити огляд бо злякався.
Посвідчення водія у нього є тільки іншої категорії, але він його не надавав працівникам поліції, так як він не їхав автомобілем. Відносно нього складали постанову за керування без посвідчення водія і штраф за вказане порушення він платив. Своє письмове клопотання про закриття провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП підтримує.
У клопотанні про закриття провадження зазначає, що працівниками поліції не дотримано вимоги відповідних нормативних актів при проведенні огляду його як водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння.
Також, працівниками поліції його не було проінформовано про причину зупинки транспортного засобу, яким він керував. І в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази факту порушення ним, як водієм транспортного засобу Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням .
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення йому інкримінується керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Разом з тим, будь-яких доказів наявності такої ознаки алкогольного сп`яніння в матеріалах справи немає.
Крім того з долученого до протоколу відеозапису, вбачається, що працівник поліції, зупинивши транспортний засіб, яким він керував, одразу пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому не зазначаючи будь - яких ознак алкогольного сп`яніння у нього, які б давали працівнику поліції право законної вимоги пропонувати водієві проходити такий огляд. Лише в подальшому поліцейськими було названу таку ознаку.
Вважає, що вказані обставини у своїй сукупності свідчать про недоведеність наявності у нього на час зупинки працівниками поліції транспортного засобу, яким він керував, ознак алкогольного сп`яніння, а відтак і законності та обґрунтованості вимоги працівників поліції до нього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Тому, наявні в матеріалах справи докази, долучені до протоколу працівниками поліції не доводять наявності складу правопорушення в його діях, а навпаки підтверджують наявність порушень з боку працівників поліції порядку огляду його, як водія транспортного засобу на стан сп`яніння, які тягнуть за собою визнання такого огляду недійсним.
Просить провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Ч.1 ст. 130 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:
- відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 198263 від 30.12.2022;
- розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП;
- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу;
- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки ;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким встановлено, що у гр. ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу він відмовився ;
- направленням на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 30.12.2023 р., з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження вказаного огляду;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 30.12.2022 р. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП;
Вище зазначені події зафіксовані на відеозаписі, який міститься на долученому до матеріалів справи оптичному диску, який було переглянуто в судовому засіданні. З відео файлів вбачається, що поліцейський підійшовши до автомобіля водія ОСОБА_1 повідомляє йому про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та пропонує йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, при цьому надає технічний засіб та свідоцтво про його повірку, водій відмовляється. Поліцейський пропонує проїхати для цього до медичного закладу, водій відмовляється. Роз`яснюють, що у такому уразі відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Водієві роз`яснюють його права на обов`язки.
Поліцейські складають акт огляду та протокол про адміністративне правопорушення при цьому називають ознаки алкогольного сп`яніння, які виявлені у водія ОСОБА_1 .
Поліцейський надає для ознайомлення водію акт огляду. Пояснюють, що складають протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.
Поліцейський оголошує водію протокол про адміністративне правопорушення, водій заперечень та зауважень не висловлює, ставить підпис в протоколі та в процесуальних документах.
Водія відсторонюють від керування транспортним засобом, при цьому водій не погоджується, так як вважає, що може продовжити керувати транспортним засобом бо не п`яний.
Після цього, поліцейський складає постанову відносно водія ОСОБА_1 за керування транспортним засобом без посвідчення водія, оголошує її, вручає водію про що він ставить відповідний підпис.
Доданий до матеріалів справи відеозапис дає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій, які мали місце 30.12.2023 та поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, те що працівники поліції у встановленому законом порядку запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.
Вищевикладені докази є належними та допустимими, та в своїй сукупності достатніми.
ОСОБА_1 не наводив заперечень факту керування ним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.
Основними аргументами ОСОБА_1 на спростовування події та складу адміністративного правопорушення були посилання на процесуальні недоліки та помилки, яких припустилися, на думку ОСОБА_1 , працівники поліції, складаючи протокол у справі про адміністративне правопорушення, збираючи докази у справі та оформлюючи матеріали адміністративної справи.
Отже, суддя у даній справі має вирішити, чи мають місце процесуальні недоліки та помилки при оформленні адміністративного матеріалу та у процедурі огляду на стан сп`яніння, якщо так чи є вони настільки суттєвими, щоб ухвалити виправдувальне судове рішення у даній справі.
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, закріплено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак ОСОБА_1 таких дій не вчинив.
Під час розгляду справи судом з`ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин ОСОБА_1 не надано.
Матеріали справи свідчать про те, що поліцейським було дотримано вимоги закону, які регламентують процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також фіксацію відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.
За таких обставин суд приходить до висновку, що сукупність вищевказаних доказів підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння. Недоліки, допущенні при оформленні адмінматеріалу, не є суттєвими та не спростовують вчиненого особою адміністративного правопорушення.
Суддя критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , який в судовому засіданні заперечував факт керування транспортним засобом і вважає такі його пояснення намаганням уникнути адміністративної відповідальності. З відео вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 , як водію транспортного засобу запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в медичному закладі, останній, як водій транспортного засобу відмовився проходити такий огляд, при цьому не повідомляв поліцейського, що не керував транспортним засобом. При складанні протоколу погоджувався з викладеними обставинами правопорушення. Крім того, на місці зупинки транспортного засобу відносно нього було складено постанову за керування транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія, яку він отримав, погодився з суттю правопорушення та сплатив застосоване до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Також, ОСОБА_1 у своєму клопотанні про закриття провадження у справі, сам зазначає, що працівник поліції, зупинивши транспортний засіб, яким він керував та запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Твердження ОСОБА_1 про безпідставність зупинки його транспортного засобу, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, з яких вбачається, що з метою перевірки дотримання ОСОБА_1 п.п.2.1 а Правил дорожнього руху, поліцейськими було зупинено транспортний засіб під його керуванням та запропоновано пред`явити посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Доводи ОСОБА_1 щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками поліції не беруться судом до уваги також й у зв`язку з тим, що з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 ПДР та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу. За не виконання такого обов`язку, тобто відмову водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, має наслідком настання відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, суд зазначає, що у випадку не згоди особи з причинами зупинки працівниками поліції - вона має можливість, відповідно до п.п.д п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку, чого ОСОБА_1 зроблено не було.
Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.
Суддя враховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З врахуванням скоєного, особи винного, який у вчиненому не розкаявся та протягом розгляду справи в суді намагався уникнути адміністративної відповідальності; характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останньої адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. (П`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.) .
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 09.06.2023року.

Суддя О. В. Митюк.