Провадження № 3/127/8762/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2023 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шидловський О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №771439 19.10.2023 року о 28 год. 40 хв., АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив відносно свого дядька ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, намагався вчинити бійку, чим міг завдати шкоду його здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав, суду повідомив, що обставини викладені в протоколі не відповідають дійсності. Зокрема, 19.10.2023 року він повертаючись додому зустрів ОСОБА_2 , який безпідставно почав висловлюватися в його сторону нецензурну лайку образливого змісту. У зв`язку з чим, він перебуваючи в пригніченому стані, через безпідставність образ, намагався захиститись, а тому виникла між ними сварка, після чого вони розійшлись.

ОСОБА_1 додатково зазначив, що він не був ініціатором сварки, оскільки взагалі не бажає спілкуватись з дядьком. Натомість він лише намагався захиститись від висловлених в його сторону безпідставних образ ОСОБА_2 , які негативно вплинули на його психологічний стан.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступного висновку.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, якою встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, зазначені протоколі обставини справи, відповідальність за які передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підлягає доведенню «поза розумним сумнівом».

Доказів, які б могли спростувати версію ОСОБА_3 , про те, що 19.09.2023 року, він не вчиняв домашнє насильство та будь-яких дій психологічного чи фізичного характеру по відношенні до ОСОБА_2 , в процесі судового розгляду не встановлено.

Вищевказані покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, згідно яких останній зазначив, що суперечка між ним та ОСОБА_2 виникла за ініціативи самого ж ОСОБА_2 , який 19.10.2023 при зустрічі розпочав словесний конфлікт в ході якого погрожував йому. Після чого, діалог між ними носив взаємний характер, проте з його сторони не було будь-яких форм погроз, залякувань чи інших діянь, спрямованих на обмеження волевиявлення ОСОБА_4 як особи.

Інших доказів, які б додатково та об`єктивно підвереджували обставини викладені в протоколі, матеріали справи не містять.

Таким чином, достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 з прямим умислом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 253 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з загальних принципів достатності, належності та допустимості доказів, суддя дійшов висновку, що вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не доведено, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 173-2, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: