ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Роїк Д.Я., при секретарі Каліної П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер не відомий, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали справи за протоколом серії ААД № 533848 від 03.09.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 533848 від 03.09.2023 року, вбачається, що 03.09.2023 року о 20 годинні 30 хвилин в місті м. Одесі, Малиновський район, Тіраспольське шосе, 16, водій ОСОБА_1 керував т/з Audi д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей, від проходження огляду на приладі Drager та медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом інспектором поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 533848 від 03.09.2023 року, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 .адвокатРОдіонов А.В. надав до суду заперечення на протокол , та просив закрити провадження у справі за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що надані суду відеозаписи з нагрудних камер не містять роз`яснення ОСОБА_1 суті його правопорушення, його права передбачені ст.268КУпАП та ст. 63 Конституції України. Звертав увагу на те, що під час спілкування з поліцейськими водій поводив себе адекватно, чітко відповідач на запитання, його поведінка відповідала обстановці. З відеозапису чітко видно що у особи відсутні тремтіння рук, мова зрозуміла та чітка, рухи тіла адекватні.

Протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та інструкції про виявлення у водіїв т/з ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції оскільки до протоколу надано направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів але відсутні підписи ОСОБА_1 .

Представник ОСОБА_1 - адвокат Рижих Д.О. надав до суду пояснення , та просив провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю складу порушення.

Обґрунтовуючи свої пояснення, звертав увагу суду на те, що зі змісту відео ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду. На відеозафіксовані неодноразові спроби пройти тест на Драгер однак згідно зауважень поліцейського об`єму видихаємо ОСОБА_1 повітря нібито було недостатньо для коректної роботи приладу. За таких обставин поліцейський розцінив дії ОСОБА_1 як такі, що направлені на ухилення від проведення огляду. ОСОБА_1 погоджувався пройти медичний огляд.Із доданого до матеріалів даної справи відеоматеріалу убачається, що під час розгляду даної справи співробітником поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП тощо.Зокрема, відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Це право є непорушним, ніхто не може бути обмежений у цьому.Усупереч вищевказаному, співробітник поліції, який 03.09.2023 року розглядав справу стосовно ОСОБА_1 останньому не роз`яснив його прав, передбачених законом, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а зазначив про це лише вже після складання оскаржуваного протоколу, що підтверджується відеоматеріалом. доданим до матеріалів справи, що у свою чергу окремо є підставою для його скасування.Таким чином, ОСОБА_1 під час розгляду справи стосовно нього був позбавлений права на професійний правовий захист, права на заявлення клопотань тощо.

По-друге, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляд) осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

У оскаржуваному протоколі вказано про те, нібито ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, від якого останній нібито відмовився.

Слід зазначити, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок №1103), який визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Згідно із п. 8 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст. 130 КУпАП відсутні.

Однак, в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП та наведених Інструкції та порядку, працівником поліції не було вручено ОСОБА_1 направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, в медичному закладі, що є грубим порушенням наведених нормативно-правових актів.

Крім того, слід звернути увагу на те, що час складання оскаржуваного протоколу зазначено співробітником поліції 17-22, тоді як час видачі письмового направлення, наявного у матеріалах справи, зазначено 17-28. Відеозапис, доданий до матеріалів справи, який повинен містити повне фіксування обставин справи та процедуру розгляду цієї справи, взагалі не містить доказів про те, що таке направлення взагалі складалось та вручалось особі, відносно якої було складено оскаржуваний протокол.

Указане свідчить про те, що наявне у матеріалах справи письмове направлення було складено після складання оскаржуваного протоколу, що є грубим порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також, наявне у матеріалах справи письмове направлення не містить повне найменування закладу охорони здоров`я, до якого нібито було направлено ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що унеможливлює кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Оскільки, уповноваженою особою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення та процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому з урахуванням у тому числі вказаних рішень ЄСПЛ, вважаю, що задля недопущення порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод слід закрити провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, у силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Особою, яка склала оскаржуваний протокол порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є неприпустимим.

Відповідно до п. 11 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06 листопада 2015 року №1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із доданого до матеріалів даної справи відеоматеріалу убачається, що під час розгляду даної справи співробітником поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП тощо.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Це право є непорушним, ніхто не може бути обмежений у цьому.

Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 279 КУпАП головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи. їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративно правопорушення на засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Усупереч вищевказаному, співробітник поліції, який 28.03.09.2023 року розглядав справу стосовно ОСОБА_1 , останньому не роз`яснив його прав, передбачених законом, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а зазначив про це лише вже після складання оскаржуваного протоколу, що підтверджується відеоматеріалом. доданим до матеріалів справи, що у свою чергу окремо є підставою для його скасування.

Таким чином, ОСОБА_1 під час розгляду справи стосовно нього був позбавлений права на професійний правовий захист, права на заявлення клопотань тощо.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляд) осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

У оскаржуваному протоколі вказано про те, нібито ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, від якого останній нібито відмовився.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок №1103), який визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Згідно із п. 8 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст. 130 КУпАП відсутні.

Однак, в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП та наведених Інструкції та порядку, працівником поліції не було вручено ОСОБА_1 направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, в медичному закладі, що є грубим порушенням наведених нормативно-правових актів.

Крім того, час складання оскаржуваного протоколу зазначено співробітником поліції 20 година 55 хвилин , тоді як час видачі письмового направлення, наявного у матеріалах справи, зазначено 21 година 20 хвилин. Відеозапис, доданий до матеріалів справи, який повинен містити повне фіксування обставин справи та процедуру розгляду цієї справи, взагалі не містить доказів про те, що таке направлення взагалі складалось та вручалось особі, відносно якої було складено оскаржуваний протокол.

Наявне у матеріалах справи письмове направлення було складено після складання оскаржуваного протоколу, що є грубим порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також, наявне у матеріалах справи письмове направлення не містить найменування закладу охорони здоров`я, до якого нібито було направлено ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що унеможливлює кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати декади на користі, обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії»(«Каrelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суд враховує конкретні обставини правопорушення, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, передбачені ст. ст. 34, 35 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.Відтак подія і склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із зазначеним, викладені у протоколі обставини залишають місце «розумному сумніву», що випливає із сукупності ознак та не спростованих достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених презумцій вини ОСОБА_1 .Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, на підставі чого суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Будь-яких допустимих та достовірних доказів, які з достатністю вказували б на наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, не встановлені такі і судом.

Виходячи з викладеного, та керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий