Справа № 759/1987/23 Головуючий у І інстанції Горбенко Н.О.
Провадження № 33/824/5525/2023 Доповідач Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Відповідно до постанови судді, 24 вересня 2023 року о 00 год. 20 хв. в м. Київ, просп. Берестейський, 79, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу «Драгер». Проба позитивна, результат 1,48 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Хобта С.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує, що ОСОБА_1 взагалі не керував транспортним засобом в той день, за кермом транспортного засобу, що вказаний у протоколі, була його дівчина ОСОБА_2 , яка і є власником автомобіля. Після того як ОСОБА_1 та його дівчину зупинили на блок посту, останні більше години чекали екіпаж патрульної поліції. Коли приїхала патрульна поліція з метою перевірки документів, то запідозрила, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, не дивлячись на те, що ОСОБА_1 взагалі не керував даним транспортним засобом. Будь-які дані та докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом в матеріалах справі відсутні. Також вказує, що ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом і в матеріалах справи відсутня розписка про це. Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 не було проінформовано про порядок застосування технічного засобу та не надано сертифікацію та повірку даного робочого засобу вимірювальної техніки, що є порушенням Інструкції. Зазначає, що відеозапис є не безперервним та постійно переривається, а отже його не можна вважати належним та допустимим доказом. Також зазначає, що ОСОБА_1 не були роз`яснені права та обов`язки, також право мати захисника, що свідчить про порушення права на захист.

ОСОБА_1 та його захисник Хобта С.Г., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Від захисника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП). Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керуванням транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №529282 від 24.09.2023 року;

- чеком тесту Drager Alcotest 6820, прилад AR HK-0521 від 24.09.2023 року за результатами проведення тесту на алкоголь щодо ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого, зокрема, встановлено, що огляд проведений у зв`язку із наступними виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя; на вказаному акті наявний підпис ОСОБА_1 про те, що із результатами огляду він згоден;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- відеозаписом з боді камери поліцейського №470793 з якої судом встановлено, що факт керування транспортним засобом був підтверджений самим ОСОБА_1 та ним не заперечувався; водій чітко під запис надав свою згоду на проведення огляду та в подальшому погодився із результатами огляду.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Доводи апеляційного скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є безпідставними з огляду на наступне.

Як вбачається з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, на запитання працівника поліції до ОСОБА_1 , чи він керував вказаним транспортним засобом, останній відповів ствердно. При цьому, ОСОБА_1 жодного разу не заперечив проти того, що саме він керував транспортним засобом та не повідомляв, що автомобілем керувала його дівчина ОСОБА_2 , яка в свою чергу також не повідомила працівникам поліції про такі обставини. Доказів того, що саме ОСОБА_2 перебувала за кермом автомобіля, а не ОСОБА_1 ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надано.

Крім того, даними відеозапису спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було проінформовано про порядок застосування технічного засобу та не надано сертифікацію та повірку даного робочого засобу вимірювальної техніки, оскільки перед застосуванням приладу «Драгер» працівник поліції запропонував ОСОБА_1 ознайомитись з документації, на що той відмовився.

Також є неспроможними доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис є не безперервним та постійно переривається, а отже його не можна вважати належним та допустимим доказом, оскільки сама подія проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння повністю відображена, і ця інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в матеріалах справи документів щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом до уваги апеляційного суду не беруться, оскільки вони не мають правового значення в контексті законності і обґрунтованості постанови суду першої інстанції.

Не можуть бути взяті до уваги й доводи апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_1 , оскільки протокол про адміністративне правопорушення із роз`ясненням останньому його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП він підписав без жодних зауважень.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги захисника повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення, з урахуванням чого постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 листопада 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргузахисника Хобти С.Г. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову суддіСвятошинського районного суду м. Києва від 07 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига