Справа № 553/2776/23
Провадження № 3/553/1990/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.12.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Грошова Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: судом не встановлений, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 121 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

В провадження Ленінського районного суду міста Полтави 12.10.2023 надійшли матеріали у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 553/2776/23, провадження № 3/553/1990/2023).

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями Ленінського районного суду міста Полтави від 12.10.2023 визначено головуючого суддю Грошову Н.М.

Також, 12.10.2023 до суду надійшли матеріали у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП (справа № 553/2777/23, провадження № 3/553/1991/2023).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 12.10.2023 визначено головуючого суддю Грошову Н.М.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави 13.10.2023 справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності: справа № 553/2776/23 (провадження № 3/553/1990/23); справа № 553/2777/23 (провадження № 3/553/1991/23) за ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 121 КУпАП на підставі ст. 36 КУпАП об`єднані в одне провадження та присвоєно справі єдиний номер справа № 553/2776/23, провадження № 3/553/1990/23.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 505674 від 04.10.2023, 04.10.2023 о 21:05 год. в м. Полтаві, вул. Річкова, 2Д, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права на керування таким т/з, а саме: не отримував посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року. До адміністративної відповідальності притягувався за ч. 2 ст. 126 КУпАП 27.01.2023, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та постанову № 340 КМУ, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 505695 від 04.10.2023, 04.10.2023 о 21:05 год. в м. Полтаві, вул. Річкова, 2Д, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого не працювала лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, повторно протягом року, а саме: за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 31.4.3 в ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В судові засідання 15.11.2023, 06.12.2023 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, про причини неявки суду не повідомив.

Так, суд вживав заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, шляхом надсиланням судових повісток на адресу, яка зазначена в протоколі, передання телефонограми, розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_1 відомо про те, що на розгляді в Ленінському районному суді м. Полтави перебуває вказана справа, про що свідчить підпис в протоколах ААД № 505674 від 04.10.2023,ААД № 505695 від 04.10.2023

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі ознайомитись на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Ленінського районного суду м. Полтави за адресою в мережі Інтернет https://ln.pl.court.gov.ua/sud1616/.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, в п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вказані положення рішення Європейського суду з прав людини та положень чинного законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 126, ч.4 ст. 121 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень, дослідивши докази наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 2 загальних положень Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними. засобами.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Пунктом 2.1а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 загальних положень «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне вчинення протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, повторність правопорушення це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 505674 від 04.10.2023 та серії ААД № 505695 від 04.10.2023 відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було. ОСОБА_1 роз`яснено ст. 63 Конституції України та права передбачені ст. 268 КУпАП України, про що свідчить підпис останнього у протоколі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 505674 від 04.10.2023;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії БАД № 146086 від 27.01.2023 за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

-відеозаписом, який долучено до матеріалів справи (DVD диск) з реєстратора та з нагрудної камери патрульного поліцейського;

-довідкою ВАП УПП в Полтавській області ДПП, про те, що згідно облікової бази даних з Єдиного державного реєстру МВС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія;

-довідкою ВАП УПП в Полтавській області ДПП з якої вбачається, що зідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, транспортний засіб марки: ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , належить: ОСОБА_2 ;

-довідкою ВАП УПП в Полтавській області ДППз якої вбачається, що згідно бази даних з підсистеми «Адмінпрактика» Інформаційного порталу Національної поліції України про ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідно до постанови БАД № 146086 від 27.01.2023.

Частиною 4 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Пункт 31.1 Правил дорожнього руху України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пункт 31.4. ПДР України передбачає заборону експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам.

Пункт 31.4.3 в ПДР України передбачає, що зовнішні світлові прилади: в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 505695 від 04.10.2023;

-актом відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання від 04.10.2023, в якому вказано опис несправностей;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії БАД № 146086 від 27.01.2023 за ч. 1 ст. 121 КУпАП;

-відеозаписом, який долучено до матеріалів справи (DVD диск) з реєстратора та з нагрудної камери патрульного поліцейського;

- довідкою ВАП УПП в Полтавській області ДПП, про те, що згідно облікової бази даних з Єдиного державного реєстру МВС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія;

-довідкою ВАП УПП в Полтавській області ДПП з якої вбачається, що згідно бази даних з підсистеми «Адмінпрактика» Інформаційного порталу Національної поліції України про ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідно до постанови БАД № 146086 від 27.01.2023.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП, суддя при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Частинами 1 та 2 ст. 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При призначенні ОСОБА_1 стягнення, суд враховує те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, при цьому приходить до висновку щодо необхідності визначення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 4 ст. 1215 КУпАП за кожне правопорушення окремо та відповідно ч. 2 ст. 36 КУпАП визначає остаточне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно облікової бази даних з Єдиного державного реєстру МВС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у постанові від 4 вересня 2023 року № 702/301/20 (провадження№ 51-944кмо23) зауважив, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення направо керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.

Окрім того, суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку є доцільною та обґрунтованою.

Згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, транспортний засіб марки: ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , належить: ОСОБА_2 .

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та ч. 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Додаткове стягнення у оплатного вилучення транспортного засобу судом не може бути застосоване, оскільки ОСОБА_1 не є власником автомобіля «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) на користь держави.

Керуючись ч. 4 ст. 121, ч. 5 ст. 126, ст.ст. 283-285, КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 36 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити остаточне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Згідно з ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Суддя Н.М. Грошова