Справа № 279/7516/23 провадження №3/279/3950/23
П О С Т А Н О В А

01 грудня 2023 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Волкова Н.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , не працює, за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду надійшла справа відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який, згідно протоколу серія ОБ №005710, 11.11.2023 року о 21-26 год. на а/д М-07 Виступовичі-Житомир Могилів-Подільський, 85 км Коростенського району керував транспортним засобом "Fiat Doblo Cargo" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, порушення координаці рухів, зіниці очей, що не реагують на рухи), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП особи, які керують траспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводится за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Зі змісту п.2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 факт вчинення правопорушення не визнав, пояснив, що їхав з м.Коростеня в с.Старики, віз ліки хворому батькові, коли їхав у нього задзвонив телефон, намагаючись його дістати він впав, тому і вильнув трохи вбік, побачив, що позаду його їхали працівники поліції, зупинився, до нього підійшов працівник поліції та сказав, щоб він дихнув, погодився пройти освідування на місці зупинки із застосуванням приладу "Драйгер", але йому ніхто не пропонував. Просив не притягувати до відповідальності, бо він не був в стані наркотичного сп`яніння, оскільки має інвалідність, хворого батька. Крім того, просив долучити до матеріалів справи письмові пояснення.

До протоколу долучено відеофайл, під час перегляду якого встановлено, що ОСОБА_1 на місці зупинки його транспортного засобу працівниками поліції пропонувалось прослідувати до медичного закладу для проведення освідування на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився, пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки не пропонувалось. При цьому, поведінка водія була звичайною, адекватною, був спокійний, врівноважений, ознак, які б свідчили про перебування в нетверезому стані, не проявляв, говорив, що йому болить нога. Отже, вказаний доказ не містить даних про те, що ОСОБА_1 мав ознаки будь-якого сп`яніння.

Не містить вказаний запис і будь-яких даних про те, що в присутності водія складалось направлення на огляд, яке долучено до справи.

При цьому, відповідно до положень ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не була забезпечена можливість проходження освідування на місці зупинки, тому підстави для направлення його на освідування до медичного закладу (відмова від проходження освідування на місці зупинки або незгода з результатами освідування) взагалі не виникли.

За таких обставин, висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння при наявності явних ознак перебування в такому стані, що є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.130 КУпАП, неможливий.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи суворість санкції яка передбачена за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, таке правопорушення може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду (справи "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини", "Лутц проти Німеччини", "Надточій проти України", "Золотухін проти Росії", "Маліге проти Франції"), тому такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Відповідно, звинувачення у вчиненні діяння, яке прирівнюється до кримінального, вимагає відповідного доказування, яке базується на суворому дотриманні норм закону.

При цьому, суд не має виконувати функцію обвинувача в справі (рішення ЄСПЛ в справах "Карелін проти Росії", "Михайлова проти України").

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.130 ч.1, 221, 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.130,ч.1 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд.

Суддя