Єдиний унікальний номер: 378/299/23
Провадження № 3/378/94/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Гуртовенко Р. В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №178883 від 23 квітня 2023 року, ОСОБА_1 23 квітня 2023 року, близько 00 год. 10 хв., на 156-му км автодороги Житомир Ставище, керував належному ОСОБА_2 автомобілем марки «ГАЗ 3302-414», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів), від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в присутності захисника свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП не визнав та відмовився від надання суду пояснень.

Захисник ОСОБА_1 Головатюк В.В. до суду подав клопотання про закриття провадження по справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, з тих підстав, що в матеріалах справи відсутні докази законності зупинки транспортного засобу «ГАЗ» та перебування ОСОБА_1 за кермом даного автомобіля і керування ним. Досліджений в судовому засіданні відеозапис є неналежним доказом, оскільки в матеріалах справи не міститься посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Крім того, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що є підставою для ухвалення рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснив, що він перебуває на посаді старшого солдата роти охорони Білоцерківського РТЦК. Два чи три тижні тому, точної дати він не пам`ятає, близько 00 год. 10 хв., він із ОСОБА_4 перебував на чергуванні на блокпосту, що знаходиться на виїзді із смт Ставище Білоцерківського району Київської області в сторону траси Київ Одеса. В цей час він помітив, що з вказаної траси до смт Ставище на досить великій швидкості рухався вантажний автомобіль марки «ГАЗель» із увімкненим світлом фар. Він подав даному транспортному засобу сигнал ліхтариком про зупинку і той зупинився, та посвітив, щоб побачити, на його реєстраційний номер. Після зупинки на автомобілі було увімкнено аварійний сигнал. Він підійшов до автомобіля на відстань 2 3 метри з боку водійського сидіння, а ОСОБА_4 підійшов до зупиненого автомобіля з боку переднього пасажирського сидіння, згідно встановленого порядку. В цей час в салоні автомобіля «ГАЗель» загорілось світло і він побачив, що за його кермом перебував ОСОБА_1 , а на передньому пасажирському сидінні знаходилась особа жіночої статі. Потім швидко ОСОБА_1 з жінкою помінялись місцями, тобто ОСОБА_1 пересів на переднє пасажирське сидіння, а жінка пересіла за кермо водія. Він з ОСОБА_4 підійшли ближче до зупиненого автомобіля. Він відкрив двері автомобіля з боку водія і зразу ж відчув різкий запах алкоголю (перегар) в його салоні. Далі до транспортного засобу «ГАЗель» підійшли двоє поліцейських, які з ними також чергували на блокпосту, оскільки була комендантська година. Інспектор поліції запропонував ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або пройти медичний огляд в лікарні, проте той відмовився. Поліцейські склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Він прочитав даний протокол та розписався в ньому, з протоколом погодився і ОСОБА_1 .. Потім ОСОБА_1 із дружиною, яка була за водійським кермом автомобіля, поїхали в сторону траси Київ Одеса. Вказаний автомобіль «ГАЗель» був завантажений худобою, а саме коровою.

Свідок ОСОБА_4 в суді пояснив, що він перебуває на посаді заступника командира 3-го взводу роти охорони Білоцерківського РТЦК. В квітні місяці 2023 року, точної дати не пам`ятає, о 24 год. 10 хв., він чергував із ОСОБА_3 на блокпосту, що знаходиться на виїзді із смт Ставище Білоцерківського району Київської області в сторону траси Київ Одеса. З вказаної траси до смт Ставище на досить великій швидкості рухався вантажний автомобіль марки «ГАЗель». Спеціальним світловим знаком за допомогою ліхтаря, який подав ОСОБА_3 , вони зупинили вказаний автомобіль. Він, в свою чергу, з метою зупинки вказаного автомобіля підняв руку вгору, оскільки була комендантська година. В цей час в салоні автомобіля «ГАЗель» загорілось світло і він побачив, що за його кермом перебував ОСОБА_1 , а на передньому пасажирському сидінні знаходилась особа жіночої статі. Потім швидко ОСОБА_1 з жінкою помінялись місцями, тобто ОСОБА_1 пересів на переднє пасажирське сидіння, а жінка пересіла за кермо водія. Вони з ОСОБА_3 стояли від «ГАЗелі» на відстані 1,5 2 м, а потім підійшли ближче до даного автомобіля та відчинили двері з боку водія. Із салону було чутно різкий запах алкоголю (перегар). В цей час до зупиненого ними вказаного транспортного засобу підійшли двоє поліцейських. Із зовнішнього вигляду ОСОБА_1 було видно, що він перебував напідпитку. Інспектор поліції запропонував ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або пройти медичний огляд в лікарні, проте той відмовився. Поліцейські склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Він прочитав даний протокол та розписався в ньому, з протоколом погодився ОСОБА_1 і також його підписав. Потім ОСОБА_1 із дружиною, яка була за водійським кермом автомобіля, поїхали в сторону траси Київ Одеса.

Інспектор СРПП ВП №5 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Нескорожений А.О. суду пояснив, що 23.04.2023 року, близько 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., він із своїм напарником ОСОБА_5 на службовому автомобілі заступили на чергування на стаціонарний блокпост, який знаходиться на 156-му км автодороги Житомир Ставище. Будучи на чергуванні, він вийшов із автомобіля, а ОСОБА_6 залишився в службовому автомобілі та заповняв журнал чергування, записуючи в ньому, що вони заступили на чергування. На даному блокпосту цілодобово чергують також військовослужбовці, до яких він підійшов. В цей час із напрямку автотраси Київ Одеса до блокпоста на великій швидкості рухався вантажний автомобіль марки «ГАЗ 3302». Він покликав свого напарника, який увімкнув бодікамеру і вони підійшли до вказаного вантажного автомобіля, який доїхавши по узбіччю автодороги до блокпоста, екстрено загальмував перед бетонним загородженням та зупинився, його двигун залишався увімкненим. Він знаходився на відстані близько двох метрів від автомобіля «ГАЗ 3302». В цей час вони з ОСОБА_7 побачили, що в салоні автомобіля «ГАЗ 3302» жінка пересіла за кермо, а чоловік-водій швидко пересів на переднє пасажирське сидіння. На блокпосту увімкнено стаціонарний ліхтар, тому в салоні автомобіля «ГАЗ 3302» було добре видно хто саме сидів за його кермом. Оскільки була комендантська година, водію зазначеного автомобіля було запропоновано надати реєстраційні документи на автомобіль «ГАЗ 3302» та посвідчення водія. У водія, а саме у ОСОБА_1 мали місце ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: порушення мови та координації рухів, запах алкоголю з ротової порожнини. В присутності військовослужбовців ОСОБА_1 пред`явив реєстраційні документи на автомобіль «ГАЗ 3302» та посвідчення водія. ОСОБА_1 ним було роз`яснено, що здійснюється відеозйомка на нагрудну бодікамеру поліцейського та в присутності двох військовослужбовців запропоновано пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або пройти медичний огляд в лікарні, проте ОСОБА_1 відмовився. Далі відносно ОСОБА_1 він склав протокол про адміністративне правопорушення за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, тобто за ст. 130 ч. 1 КУпАП. ОСОБА_1 отримав копію протоколу та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, розписавшись про їх отримання. Військовослужбовці також розписались у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 власноручно написав, що він з ним не згідний. Проте, в усній формі ОСОБА_1 визнав, що керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, просив, щоб не складали відносно нього протокол та відпустили. Направлення на медичний огляд у лікарню ОСОБА_1 виписано ним не було, оскільки правопорушник відмовився їхати в медичний заклад для проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння. Крім цього, він відібрав письмове пояснення у дружини ОСОБА_1 , яка пояснила, що вони з чоловіком їхали в с. Розкішна Білоцерківського району Київської області, оскільки везли на лікування худобу, а саме корову, бо вона захворіла. Також, дружина пояснила, що за кермом автомобіля перебував її чоловік ОСОБА_1 та повідомила, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. Після цього вона підписала дані пояснення. Далі автомобіль «ГАЗ 3302» було передано дружині ОСОБА_1 , оскільки вона пред`явила посвідчення водія та сіла за кермо транспортного засобу. Виконавши маневр розвороту, вона з ОСОБА_1 поїхали в сторону траси Київ Одеса.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , інспектора поліції Нескороженого А.О. та доводи захисника Головатюка В.В., вважаю за наступне.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкції).

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 23.04.2023 року серії ДПР 18 №178883, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому протокол підписано особою, яка його склала, особою, що притягується до адміністративної відповідальності та свідками без будь-яких зауважень;

- відеоматеріалом з нагрудної бодікамери доданим до протоколу, з якого встановлено, що ОСОБА_1 на пропозицію інспектора поліції пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Крім того, на протязі всього відеозапису під час спілкування з інспектором поліції, ОСОБА_1 не заперечував, що він керував автомобілем, та на 06 хв. 30 сек. відеофайлу 0000000__0102 останній зазначив, що вживав спиртне;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 23.04.2023р., відповідно до яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, та поясненнями даними вказаними свідками в судовому засіданні, за якими ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- поясненнями інспектора поліції Нескороженого А.О., згідно із якими ОСОБА_1 керував транспортним засобом, повідомив про вживання алкогольних напоїв перед керуванням автомобілем, та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, в зв`язку з чим направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не видавалось;

- письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 23.04.2023 року, відповідно до яких її чоловік ОСОБА_1 разом з нею їхали в смт Ставище та були зупинені на блокпосту, де в ОСОБА_1 виявили ознаки алкогольного сп`яніння. Від освідування на стан сп`яніння останній відмовився. Автомобілем керував її чоловік ОСОБА_1 ..

Вищевказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою.

Доводи захисника та ОСОБА_1 про те, що останній не керував транспортним засобом, а за кермом була ОСОБА_8 розцінюється, як форма захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки будь-яких підтверджень про це матеріали справи не містять, разом з тим на відеозаписі з нагрудної камери зафіксовано, як працівник поліції, як на підставу для огляду повідомляє свідкам, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом, а після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пересів на місце пасажира. Крім того, свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та інспектор поліції Нескорожений А.О. зазначили, що вони бачили, як автомобілем керував ОСОБА_1 , а після зупинки останній пересів на пасажирське сидіння. Із досліджених матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «ГАЗ 3302-414», державний номерний знак НОМЕР_1 , в період дії комендантської години рухався до блокпосту на великій швидкості та різко зупинився перед бетонним загородженням (перешкодою), що знаходилось попереду його руху, де до нього підійшли чергові військовослужбовці та поліцейські, які перед його зупинкою подавали світлові сигнали та сигнали підняттям руки про зупинення руху автомобілем. На пропозицію інспектора поліції пройти перевірку на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, відтак направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не видавалось.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи дослідженими доказами, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами, тому в діях ОСОБА_1 має місце склад вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних досліджених доказів.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Матеріалів, що характеризують ОСОБА_1 як особу та підтверджують його матеріальний стан до суду від останнього не надходило.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення слід враховувати, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік буде достатньою та необхідною мірою відповідальності та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 245, 251, 252, 256, 280, 283-285, 287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р. В. Гуртовенко