КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційнепровадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №753/17937/23

22 листопада 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 13 жовтня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126, ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 13 жовтня 2023 року було об`єднано судові справи № 753/17937/23 та № 753/17938/23 в одне провадження, з присвоєнням їм єдиного унікального номера № 753/17937/23.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, 124 КУпАП та накладено на нього стягнення із врахуванням положень ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2 400 н.м.д.г., що становить 40 800 гривень з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок в дохід держави.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Дарницького районного міста Києва від 05 жовтня 2023 року та закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що про оскаржувану постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП він дізнався лише після оформлення протоколу у даній справі, а тому вважає що не може бути притягнутий до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП оскільки дана норма передбачає повторність та суб`єктивну сторону, що виражається в свідомому та повторному керуванні автомобілем, не маючи права керування. Вказує на те що, в порушення вимог ст.251 КУпАП, працівник поліції не переконався, чи було відомо апелянту про постанову за ч.2 ст.126 КУпАП.

Посилається також на те, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність у нього умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Зазначає, що протокол та рапорт не можуть бути прийняті як доказ судом, оскільки відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 489/4827/16, свідчення службової особи-інспектора патрульної поліції не можуть вважатися об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази його вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому порядку, причину неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розглял справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.5 ст.126 КУпАП, накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень є доведеною.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не погоджується з постановою суду першої інстанції щодо притягнення його до відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП, просить закрити справу стосовно нього за відсутністю в його діях складу правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги та погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

За п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.5 статті 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

За п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон направо керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Постановою КМУ від 08.05.1993 року №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» в пункті 2 встановлено, що посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.

Приписами статті 24 КУпАП передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення як позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання).

Частиною другою статті 30 КУпАП визначено, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до п.п. "а" п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст.126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст.126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст.126 КУпАП).

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечує. Відтак, в зазначеній частині постанова місцевого суду не переглядається.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 523923, складеного інспектором взводу №2, роти №2,БС ДПП капітаном поліції Андрушко Ігорем Михайловичем, 24 вересня 2023 року, о 15 год. 40 хв., в м. Києві, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вул. А. Ахматової-просп. П. Григоренка, при виконанні розвороту, не надав дорогу автомобілю «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Водій порушив вимоги п. 16.6 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Окрім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №523924,складеного інспектором взводу №2, роти №2, БС ДПП капітаном поліції Андрушко Ігорем Михайловичем, 24 вересня 2023 року, о 15 год. 40 хв., в м.Києві, на перехресті вул. А. Ахматової-просп. П. Григоренка повторно протягом року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія та не отримував його, чим порушив п.2.1а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

У схемі, що міститься в матеріалах справи зафіксовано наступне: місце розташування транспортних засобів, координати його розміщення відносно елементів сталих орієнтирів, місце вчинення ДТП, пошкодження, які отримав т/з внаслідок ДТП.

Із пояснень, наданих ОСОБА_1 вбачається, що 24 вересня 2023 року, о 15 год.15 хв, керуючи автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Києві, по вул.А.Ахматової, зі сторони вул. Михайла Драгоманова в сторону вул. А.Ахматової (розворот), здійснюючи розворот, по вул. А.Ахматової, не побачивши автомобіль «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав удар у праве переднє крило.

Із пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_2 вбачається, що 24 вересня 2023 року, о 15 год.15 хв. керуючи автомобілем «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , в м.Києві по вул.А.Ахматової, зі сторони вул.Урлівської в сторону вул.Драгоманова, рухався прямо в лівому ряду, відчув удар у лівий бік. Удар здійснив автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , який хотів розвернутися.

Із довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції у м.Києві ДПП капітана поліції Сергія Касько вбачається, що згідно обліково-реєстраційних баз даних УПП в м.Києві ДПП інформаційного порталу Національної поліції МВС України було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП від 20 серпня 2023 року, тому відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП при повторному вчинені будь-якого з порушень, передбачених частинами 2-4 цієї статті просив суд кваліфікувати дану адміністративну справу за ч.5 ст.126 КУпАП.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7562155 вбачається, що 20 серпня 2023 року в м. Києві, на вул. Юрія Литвинського, 58-А ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом рухався з аварійною світловою сигналізацією та під час повороту ліворуч не увімкнув покажчик повороту. При перевірці документів не мав права керування транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Аналізуючи зазначені вимоги матеріального права в їх сукупності та дослідженні в судовому засіданні докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, так як, повторно протягом року він керував транспортним засобом без посвідчення водія.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'HalloranandFrancis v. theUnitedKingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 13 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: