Справа № 297/1960/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
04.12.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Мензак Ю. Ю.,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 липня 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , громадянку України, непрацюючу,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Згідно з постановою, 06 червня 2023 року, приблизно о 19 годині 15 хвилин, у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Лужанка» на виїзд з України прибула громадянка України ОСОБА_2 , яка надала на паспортний контроль паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 28.01.2020, органом 2112. Під час внесення інформації до ПТК АПК «Гарт 1П» відбулося спрацювання бази даних «Ризик Перетин». У ході спілкування та перевірки по базах даних встановлено, що 09 липня 2022 року о 22 годині 42 хвилині громадянка України ОСОБА_2 перетнула державний кордон з Угорщини в Україну в пункті пропуску «Лужанка» по паспорту громадянина Угорщини для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 14.02.2018.
Своїми діями громадянка України ОСОБА_1 порушила приписи передбачені ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Мензак Ю. Ю. вказує на необґрунтованість оскаржуваної постанови, просить її скасувати. Стверджує, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що паспорт громадянки Угорщини серії НОМЕР_2 , виданий 14.02.2018 на ім`я ОСОБА_2 , який вона пред`явила у пункті пропуску «Лужанка» під час перетину державного кордону із Угорщини в Україну є підробленим. Крім того, звертає увагу на те, що суд першої інстанції у мотивувальній та описовій частині постанови взагалі не вказав суть адміністративного правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_1 є угоркою, українською мовою не володіє, працівники прикордонної служби ввели її в оману, надавши їй на підпис документи, суть яких вона не розуміла. Окрім того зазначає, що працівники прикордонної служби не роз`яснили ОСОБА_1 , що вона має право скористатись правовою допомогою адвоката. Вважає, що місцевим судом невмотивовано, чому суд наклав на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у максимальному розмірі. Апелянт просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що постанова судді підлягає скасуванню.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника, адвоката Мензака Ю. Ю. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вказаних осіб, береться до уваги те, що стороні захисту було відомо про те, що подана адвокатом Мензаком Ю. Ю. апеляційна скарга розглядатиметься у суді апеляційної інстанції, однак жодних заяв про відкладення апеляційного розгляду на інший день та відомостей про поважність причин своєї неявки ні ОСОБА_1 , ні адвокат Мензак Ю. Ю. не подали. Тому, на переконання апеляційного суду, неявка ОСОБА_1 , та адвоката Мензака Ю. Ю., з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду.
При оцінці доводів апеляційної скарги про незаконність судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.
Так, згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді справи вищенаведених вимог закону місцевим судом не дотримано, а складеному щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та іншим матеріалам справи належної оцінки надано не було.
Так, диспозицією статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або у пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади.
У підтвердження висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 005425 від 06.06.2023, письмові пояснення ОСОБА_1 (а. с. 2), копію закордонного паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 (а. с. 3), копію закордонного громадянина Угорщини серії НОМЕР_2 (а. с. 4), заяву ОСОБА_1 про визнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення (а. с. 5), не даючи їм аналіз, а саме не зазначивши які факти та обставини ці докази підтверджують.
На інші докази та нормативно-правові акти в обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, суд у постанові не послався.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , перетинаючи кордон України у пункті пропуску «Лужанка» мала при собі й надала інспектору прикордонної служби паспорт громадянки Угорщини.
Вищевказане підтверджується як оформленими працівниками митного органу процесуальними документами, так і наведеними в апеляційній скарзі доводами та поясненнями ОСОБА_1 .
Приймаючи судове рішення апеляційний суд бере до уваги те, що чинним в Україні законодавством відповідальності за множинне громадянство не передбачено.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 (зі змінами), пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.
Цим же законом (п.п.12, 14 ч.1 ст.1) передбачено, що паспортний документ - це виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.
При цьому перевірка документів, тобто дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, здійснюється з метою встановлення їх дійсності та приналежності конкретній особі.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , будучи громадянкою України, має також закордонний паспорт громадянки Угорщини на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , терміном дії з 14.02.2018 по 14.05.2023, за яким вона 09.07.2022 перетнула державний кордон України як громадянка Угорщини. Вказаний документ містить усі необхідні реквізити, виданий уповноваженим державним органом іншої держави, підтверджує громадянство, посвідчує її особу, дає право на в`їзд або виїзд з держави (і це узгоджується із вимогами Європейської Конвенції «Про громадянство»). При цьому, у матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 перетинала державний кордон поза межами пункту пропуску, також немає даних, які свідчать про підробку пред`явленого нею документу, його недійсність чи інші протиправні ознаки.
У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що дійсно перетинала державний кордон України з паспортом громадянки Угорщини, при цьому паспорт громадянки України залишився вдома (а. с. 2).
Наведені вище обставини та докази свідчать про те, що у ОСОБА_1 є паспорт громадянина Угорщини, який є офіційним документом, достовірність якого не оспорюється, і який надає їй певні права, у тому числі й на в`їзд в Україну чи виїзд із України, що в свою чергу свідчить про те, що 09.07.2022 при пред`явленні у пункті пропуску «Лужанка» цього документу, ОСОБА_1 мала право як виїжджати з території України, так і в`їжджати в Україну.
Доказів на спростування вказаних обставин суду не надано і у справі такі відсутні.
Отже, дії ОСОБА_1 не суперечать положенням ст. 12 Закону України «Про державний кордон України», ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року (зі змінами) щодо вимоги про перетин кордону за дійсним паспортним документом, а також узгоджуються із приписами Європейської Конвенції »Про громадянство», ратифікованої Україною.
Апеляційний суд, дослідивши наведені вище докази та обставини, давши їм відповідну оцінку, вважає, що суд першої інстанції безпідставно піддав сумніву достовірність паспорта громадянина Угорщини, а відтак і право ОСОБА_1 як громадянки Угорщини на перетин кордону із пред`явленням цього документа, при цьому, необґрунтовано вдавшись до оцінки правомірності множинності громадянства особи, замість встановлення факту чи було вчинено передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративне правопорушення, суть та склад правопорушення й, чи винувата особа в його вчиненні.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинила спробу незаконного перетину державного кордону України у пункті пропуску без відповідних документів, не ґрунтується на фактичних обставинах справи, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими й заслуговують на увагу.
Одночасно, апеляційний суд вважає, що позиція суду першої інстанції відносно тлумачення громадянства із запереченнями його множинності суперечить принципам Європейської Конвенції "Про громадянство" від 06.11.1997, ратифікованою Україною Законом від 20.09.2006, згідно з якою Україна зобов`язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством, зокрема, ст. 17, відповідно до якої, визначаючи права та обов`язки, пов`язані із множинним громадянством: громадяни держави - учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винуватою у тому, що вона «вчинила спробу незаконного перетину державного кордону без відповідного документу», не вказує на те, який саме документ (відповідний документ) зобов`язана була пред`явити ОСОБА_1 при перетині державного кордону України.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.
Приймаючи рішення про закриття провадження у справі апеляційний суд також зазначає, що: відповідно до положень КУпАП вжиття заходів зі встановлення осіб, які вчинили адміністративні правопорушення цієї категорії, складання протоколів про адміністративні правопорушення ; з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів, покладається на посадові особи органів Державної прикордонної служби України (п. 1 ч. 1 ст. 255КУпАП); відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і що саме на відповідних посадових осіб органів Державної прикордонної служби України покладено доведення винуватості особи у вчиненні цього правопорушення з точним дотриманням положень чинних нормативно-правових актів, і вважає, що можливості усунення вищевказаних порушень нормативно-правових актів при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, збирання додаткових доказів у підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення вичерпані.
Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а тому, постанова місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Мензак Ю. Ю., задовольнити.
Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 липня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН