БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1189/23
Провадження № 3-в/730/31/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2023 р. м. Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13.11.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, з оплатним вилученням транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться за місцем проживання ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

30.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Борзнянського районного суду Чернігівської області із заявою про визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Вказана заява була мотивована тим, що оскаржувану постанову він отримав 24.11.2023 року, однак подав через «Особистий кабінет» системи ЄСІТС 23 листопада 2023 року апеляційну скаргу. Але, у зв`язку з помилкою програмного забезпечення ЄСІТС, система направила апеляційну скаргу в Чернігівський апеляційний суд.

При цьому, 24 листопада 2023 року Борзнянський районний суд Чернігівської області оформив в електронному вигляді два виконавчих листа щодо виконання оскаржуваної постанови.

ОСОБА_1 виправив недоліки програмного забезпечення ЄСІТС та направив 25 листопада 2023 року апеляційну скаргу та заяву про поновлення процесуального строку оскарження постанови в Борзнянський районний суд Чернігівської області.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив визнати виконавчі листи у справі № 730/1189/23 такими, що не підлягають виконанню.

04 грудня 2023 року постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

06.12.2023 року на адресу суду знову надійшла заява ОСОБА_1 про визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 , дослідивши долучені до заяви докази, вважаю зазначити таке.

КУпАП не містить положень щодо визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Не містить таких положень й Закон України «Про виконавче провадження».

Однак, у постанові від 20 лютого 2019 року справа № 2-4671/11 провадження № 61- 45337св18 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду досліджував питання визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Верховний Суд поділив підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Зокрема, Верховний Суд до матеріально-правових підстав відносить: добровільне виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», у зв`язку з відсутністю чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Вважаю за необхідне застосувати аналогію в даному випадку.

У цій справі 24 листопада 2023 року Борзнянський районний суд Чернігівської області оформив в електронному вигляді два виконавчих листа щодо виконання оскаржуваної постанови.

При цьому, вказані виконавчі листи були видані на виконання чинного законодавства, у строки та спосіб, що передбачені відповідними нормами, а тому жодної помилки суду, у даному випадку, немає, оскільки дані про наявність апеляційної скарги в розпорядженні Борзнянського районного суду Чернігівської області були відсутні.

ОСОБА_1 не навів жодної причини, що встановлена Законом, для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 посилається на те, що його апеляційна скарга вже призначена до розгляду.

Однак, у такому випадку, чинним законодавством встановлені відповідні механізми та алгоритми дії особи та відповідних органів.

Так, ст. 4 Закон України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Крім того, ст. 38 вказаного закону передбачає, що виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися до державного виконавця із заявою про зупинення виконавчого провадження про що надати відповідне судове рішення.

Станом на 06.12.2023 року даних про вирішення апеляційним судом питання щодо поновлення строку на оскарження постанови місцевого суду немає, а тому постанова місцевого суду є чинною.

Правові підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, як про це просить ОСОБА_1 , наразі відсутні.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Враховуючи викладене, вважаю, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити, що не позбавляє його повторно звернутися до суду із вказаним питанням після надання відповідних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 294, 304 суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ріхтер В.В.