Номер провадження: 33/813/1854/23
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М.В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кострич Михайла Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Малиновського районного суду м. Одеса від 11 вересня 2023 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 11 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн (а.с. 17-19).

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Кострич Михайло Петрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, та при розгляді справи не було повністю та всебічно досліджено всі обставини, що мають значення для справи, оскільки вказані мотиви суду суперечать дійсності. Так, суд, при винесені постанови, посилається на факт керування апелянтом зазначеним транспортним засобом, однак згідно норм чинного законодавства керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, у свою чергу на відеозаписі, що наявний у матеріалах справи, відсутнє підтвердження даного факту, запис починається з моменту, на котрому транспортний засіб знаходиться на парковці поруч з іншими авто. До того ж, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та засобів, що мають функції фото та відео зйомки відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків й ведеться безперервно до її завершення, крім випадків пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища, всупереч цьому, з долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що відео фіксація не була безперервною, що є прямим порушенням п. 5 розділу 2 Інструкції з використання органами та підрозділами поліції технічних приладів та засобів, що мають функції фото та відео зйомки, а тому не є належними доказами. Разом з тим, апелянт вказує, що під час усієї розмови з представниками поліції, останні ставили провокативні питання, з метою отримання відповідей, котрі вказують на вчинення адміністративного правопорушення, втім, ОСОБА_2 заперечував факт керування ним транспортний засобом, проте судом не було надано належної уваги даним доказам. Окрім того, взяті до уваги суду пояснення свідків не узгоджуються між собою, не є конкретними, чіткими, тому з них неможливо встановити хто перебував за кермом та чи взагалі наявний факт керування транспортним засобом (а.с. 21-30).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2023 року було відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 33-34).

Апелянт та його представник в судове засідання 13.11.2023 року не з`явилися, повідомлялися належним чином. Клопотання щодо відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи, наведенні доводи апелянта, апеляційним судом встановлено наступне.

Приймаючи оскаржувану постанову щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення відповідного адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив із того, що винна водія ОСОБА_1 у вчиненні відповідного правопорушення підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 506802 від 17.07.2023; відеозаписом, доданим до протоколу, з якого вбачається факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 506802 встановлено, що 17.07.2023 року ОСОБА_1 близько 01 год. 20 хв. в м. Одеса, вул. Пестеля 6в керував транспортним засобом Dodge Journey, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціалізованого технічного засобу «Драгер» та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, в якості додатків до зазначеного протоколу було долучено відповідні письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , зі змісту яких вбачається, що 17.07.2023 року близько 01 год. 00 хв., знаходячись на громадському патрулюванні на перехресті вулиць Пестеля-Грушевського, здійснювали заходи спрямовані на зупинку автомобіля Dodge Journey білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , котрий в свою чергу на вимогу не зупинився та продовжив рух по вул. Пестеля, зупинившись в подальшому на паркові, що знаходиться на вул. Пестеля а. В подальшому, догнавши вказаний автомобіль, у зв`язку із наявністю запаху алкоголю та неадекватної поведінки водія, викликали патрульну поліцію. Зазначені пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 узгоджуються між собою та наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення (а.с. 4, 5).

Окрім того, в матеріалах справи також наявний відеозапис з нагрудних боді камер працівників поліції, котрий в свою чергу фіксує та відтворює події, що відбувалися 17.07.2023 року, тобто в день складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно даного запису, в ході розмови з особою відносно якої складено протокол, з метою встановлення даних відносно такої особи, у працівників поліції виникли підстави для звернення у відповідності до положень КУпАП та Інструкції до особи із пропозицією проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а саме наявність запаху алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). При цьому, наявність порушення координації рухів, що супроводжувалося в тому числі й нерозбірливою мовою та неадекватною поведінкою, вбачається безпосередньо з долученого відеозапису.

Слід також зазначити, що в процесі встановлення поліцейськими відповідних обставин подій, що відбувалися до моменту прибуття такого патруля на місце, ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом Dodge Journey білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , натомість навпаки підтвердив, що приїхав на стоянку на вказаному автомобілі. Зазначені обставини, враховуючи при цьому відповідні письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , наявні в матеріалах справи, спростовують доводи апелянт щодо не керування зазначеним в протоколі транспортним засобом. Будь-яких обґрунтованих доказів на підтвердження вказаних в апеляційній скарзі обставин справи, апелянтом надано на адресу суду не було ні в суді першої інстанції, ні безпосередньо в суді апеляційної інстанції.

При цьому, згідно наявного відеозапису, працівниками поліції, в свою чергу, було в повній мірі повідомлено ОСОБА_1 щодо порядку проходження огляду на стан сп`яніння та запропоновано пройти відповідний огляд, а саме запропоновано останньому пройти такий огляд безпосередньо на місці за допомогою газоаналізатора Драгер, на що останній відповів відмовою. У зв`язку із такою відмовою, останньому було запропоновано проїхати до спеціалізованого закладу охорони здоров`я для проходження огляду, однак ОСОБА_1 від такого огляду також відмовився. Натомість, останній на пропозицію та роз`яснення поліцейського щодо порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, неодноразово намагався «домовитися» із працівниками патрульної поліції, у зв`язку із чим було викликано слідчо-оперативну групу та доставлено ОСОБА_1 до відділку для встановлення відповідних обставин справи.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення оскаржуваної постанови без змін.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кострич Михайла Петровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеса від 11 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк