ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/513/22 Номер провадження 33/814/573/23Головуючий у 1-й інстанції Юрлагіна Т.В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Чутівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Чутівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП та ст.173 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 25.07.2022 року близько 20 год. 30 хв. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння по вул. Софіївській в смт. Скороходове Полтавського району Полтавської області біля магазину «Уют», висловлювався нецензурною лайкою на адресу відвідувачів, погрожував, порушив громадський порядок і спокій громадян, на зауваження не реагував, чим вчинив дрібне хуліганство. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Крім того, 25.07.2022 року близько 21 год. 31 хв. водій ОСОБА_1 , перебуваючи по вулиці Мічуріна в смт. Скороходове, Полтавського району, Полтавської області, керував автомобілем RENO LAGUNA, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest 6810 та огляду в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Чутівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2022 року, та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова була прийнята судом без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, з порушенням норм КУпАП, викладені в ній висновки є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що із матеріалів справи вбачається, що гр. ОСОБА_1 на момент прибуття поліції до місця події перебував у автомобілі, але не керував транспортним засобом, на що суд першої інстанції не звернув увагу, а тому вважає, що доказів факту керування ним транспортним засобом матеріали справи не містять.

Крім того, апелянт посилається на те, що на відеозаписі не зафіксовано момент складання протоколу у присутності свідків, не зазначено у протоколі, яким саме технічним засобом здійснювалася відеофіксація, в протоколі в графі додатки не вказано носій, на якому додається відеозапис, з даного відеозапису неможливо повністю ідентифікувати особу, яка складає протокол.

Також вказував на те, що суд не звернув увагу на наявність у справі довідки про те, що посвідчення водія йому не видавалося.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.07.2022 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння по вул. Софіївській в смт. Скороходове Полтавського району Полтавської області біля магазину «Уют», висловлювався нецензурною лайкою на адресу відвідувачів, погрожував, порушив громадський порядок і спокій громадян, на зауваження не реагував, чим вчинив дрібне хуліганство. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Крім того, 25.07.2022 року о 21:31 год. водій ОСОБА_1 , перебуваючи по вулиці Мічуріна в смт. Скороходове, Полтавського району, Полтавської області, керував автомобілем RENO LAGUNA, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest 6810 та огляду в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що дані правопорушення підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №132652 від 25.07.2022 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №160250 від 25.07.2022 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.07.2022 р.; відеозаписами, долученими до справ про адміністративні правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції в цілому погоджується, з огляду на наступне.

Дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.173 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №132652 від 25.07.2022 року (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.3), письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с.4), ОСОБА_4 (а.с.5), відеозаписом з місця події (а.с.1).

Зокрема, із письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 близько 20:00 год. перебував поблизу магазину «Уют» в смт. Скороходове, де виражався нецензурними словами, провокував на бійку, чіплявся до оточуючих людей. Останній приїхав на автомобілі Рено Лагуна д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Із дослідженого в ході судового розгляду відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поводить себе зухвало із оточуючими людьми, зокрема працівниками поліції, ображає їх нецензурною лайкою та провокує на бійку.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП поза розумним сумнівом.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що він на момент прибуття поліції до місця події перебував у автомобілі, але не керував транспортним засобом, суд відхиляє з наступних підстав.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівники поліції під`їхали до автомобіля Рено Лагуна д.н.з. НОМЕР_1 , коли той закінчував свій рух. На відеозаписі чітко видно, що водій автомобіля Рено Лагуна ОСОБА_1 вимикає світло та двигун автомобіля, виходить із-за керма, при цьому зазначив поліцейському, що водій даного автомобіля втік до лісу.

Враховуючи наведене, у суду відсутні сумніви щодо доведеності факту керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом, аргументи апелянта повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Посилання скаржника на те, що на відеозаписі не зафіксовано момент складання протоколу у присутності свідків, суд не бере до уваги, адже даний факт повністю спростовується долученим до матеріалів справи відеозаписом (хронологічний відрізок 22:01:10).

Доводи апелянта щодо того, що у протоколі не вказано, яким саме технічним засобом здійснювалася відеофіксація, суд не бере до уваги, адже дане твердження повністю спростовується матеріалами справи. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №160250 від 25.07.2022 року у графі «До протоколу додаються» вказано «відео з нагрудної бодікамери DSS-21100139».

Разом із тим, суд апеляційної інстанції наголошує, що хоча п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини зобов`язує суди аргументувати прийняті ними рішення, це не можна розуміти як вимогу надавати вичерпну відповідь на кожне питання, підняте стороною під час судового розгляду справи (п.61 рішення ЄСПЛ «Ван де Хурк проти Нідерландів» від 19.04.1994 року).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом із тим, суд не може погодитися із висновком місцевого суду щодо наявності підстав для позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на один рік, виходячи з наступного.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Із наявної в матеріалах справи довідки Сектору адміністративної практики Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 04.08.2022 №1128/115/125/30/08/2022 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , посвідчення водія не отримував (а.с.8).

Отже, в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобом строком на один рік постанова Чутівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2022 року підлягає скасуванню.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою в цілому, однак в частині накладення стягнення у вигляді позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобом строком на один рік постанова Чутівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2022 року підлягає скасуванню, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Чутівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2022 року в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік скасувати.

В іншій частині постанову судді Чутівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2022 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин