Справа 362/6529/23
Провадження 3/362/3356/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2023 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 09.10.2023 о 13.30 за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо належного виховання свого сина ОСОБА_2 , 2008 р.н., внаслідок чого останній наніс тілесні ушкодження неповнолітньому потерпілому ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнала та пояснила, що вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки, виховує сина відповідно до загальноприйнятих моральних норм, про що свідчить відсутність будь-яких попередніх конфліктів у школі з її сином, він добре характеризуються, старанний і спокійний хлопчик. У цей день сталася звичайна штовханина між дітьми на перерві, при цьому потерпілий має більш високий зріст і статуру, штовхаючись її син випадково наніс один удар по окулярах іншої дитини і пошкодив їх. Ніяких явних тілесних ушкоджень не було. Розуміючи, що діти невинуваті, але внаслідок дій її дитини було задано збиток, вона відразу запропонувала відшкодувати збиток. За узгодженням з мамою потерпілого замовила і оплатила відповідні окуляри. Однак, в якійсь момент мати потерпілого почала вказувати, що потрібно оплатити лікування у Одесі або за кордоном, після її запитання чим це викликано, мати потерпілого відмовилась від подальшого спілкування і подала заяву до поліції.

Захисник - адвокат Янчук А.А. підтримав позицію своєї підзахисної, надав додаткові матеріали, які досліджено та долучено до матеріалів справи, зауважив, що справа підлягає закриттю за відсутності складу правопорушення, оскільки мати належним чином виконує свої батьківські обов`язки, про що також свідчить і її подальша поведінка після події.

Представник неповнолітнього потерпілого (мати) ОСОБА_4 у судовому засіданні наполягала на притягненні особи до адміністративної відповідальності, оскільки її дитина є інвалідом за зором, потребує лікування, а діями іншої дитини заподіяно реальну шкоду, відшкодування якої вона має намір отримати через поліцію або виконавця. Від матері вона нічого не буде приймати.

ОСОБА_4 безпосередньо у судовому засіданні надала для огляду відеозапис подій, який відтворено на її особистому телефоні у її присутності та присутності адвоката Янчука А.А., на якому вбачається шкільний клас, скупчення дітей на перерві, і два хлопчика, які схопили один одного за тулуб і штовхаються. При цьому, достовірно встановлено, що дійсно потерпілий має значно більший зріст і більшу статуру за іншого хлопчика, потім потерпілий хапається за окуляри і штовханина закінчується.

З технічних причин копію відеозапису неможливо було приєднати до матеріалів справи.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, то він та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

При цьому, всі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

З огляду на вказане, на суддю при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення ст. 278 КУпАП покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ст. 150 Сімейного Кодексу передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право й зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно приписів ЗУ «Про освіту» та ЗУ «Про охорону дитинства» під невиконанням обов`язків щодо виховання та навчання дітей слід розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання та навчання неповнолітніх. Ухилення батьків та осіб, що їх заміняють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності тощо.

Отже, правовою підставою для покладання відповідальності на батьків (законних представників), за ч. 1 ст. 184 КУпАП є наявність ознак та елементів складу правопорушення, що полягає в невиконанні батьками чи іншими особами, які їх замінюють, обов`язків щодо утримання, виховання, навчання, захисту прав та інтересів неповнолітніх. З`ясування цих ознак і правильне застосування норми сприяють дотриманню принципів законності й презумпції невинності.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності (ч. 1 ст. 184 КУпАП). Ухилення від виконання батьківських прав - це психічне ставлення батька, матері до протиправної поведінки щодо виконання батьківських обов`язків, що виражається у формі умислу чи необережності. Відповідальність у цьому випадку настає, якщо батько, мати розуміли, могли усвідомлювати свої дії (бездіяльність), передбачати їх наслідки й керувати ними, якщо вони мають юридичну і фактичну можливість.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що тілесне ушкодження завдано потерпілому, внаслідок взаємної штовханини один одного, що підтверджується відеозаписом, наданим представником потерпілого.

При цьому, не спростовано матеріалами справи і відсутність триваючої або системної неналежної поведінки сина ОСОБА_1 у школі (надано позитивні характеристики, грамоти, пояснення представни4а потерпілого в тій частині, що з цією дитиною у її сина раніше конфліктів не було), щоб свідчило про відсутність його відповідного виховання з боку батьків.

Крім того, суд окремо звертає увагу, що до матеріалів справи додано характеристику на неповнолітнього ОСОБА_2 , яка складена класним керівником та директором ліцея, відповідно до якої ОСОБА_5 позитивно характеризується, має цікавість до навчання, та проявляє себе як старанний учень, та підтримує дружні стосунки з іншими учнями, неконфліктний. Батьки приділяють належну увагу вихованню сина.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази скоєння особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 184, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сухарева О.В.