Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., з участю секретаря судового засідання Хомік В. О., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мацея Анатолія Михайловича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 листопада 2023 року

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Так ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06 серпня 2023 року о 01 год. 57 хв. в смт. Торчин Луцького району Волинської області на вул. Незалежності, керував автомобілем Volkswagen Golf, НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на спеціальному приладі Alcotest Drager 6820, тест №68, результат тесту 0,64 проміле. Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову, а провадження у справі за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду. В якості основного доводу зазначає про неналежну і поверхневу оцінку доказів судом першої інстанції.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що дійсно перебував автомобілі за кермом, однак ним не керував. Працівники поліції вказаний автомобіль під його керуванням не зупиняли. Вказане підтверджується матеріалами справи, адже будь-яких доказів факту керування ним транспортним засобом за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення немає, зокрема, вказаного не зафіксовано і на бодікмери поліцейських.

Крім того, матеріалами справи не доведено факту порушення ним будь-яких положень ПДР, котрі давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу.

Враховуючи вказане, на переконання апелянта, у працівників поліції не було законних підстав проводити його огляд як водія на стан алкогольного сп`яніння.

Також ОСОБА_1 вказує про недопустимість як доказу відеозапису, котрий долучений працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, адже останній не є безперервним, та його походження не можна встановити.

Апелянт звертає увагу на не роз`яснення йому працівниками поліції його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Кнституції України, на незрозумілість проведення останніми двох тестів за допомогою приладу Драгер.

Вказує, що поліцейський порушив інструкцію з експлуатації спеціального технічного засобу Драгер, а саме чіпав мундштук руками, невідомо звідки взяв його, не розпаковував його, чим спотворив результати огляду. Зазначає, що газоаналізатор Драгер не був повірений у строк встановлений інструкцією з його експлуатації 6 місяців від дня останньої повірки.

Заслухавши пояснення захисника Мацея А. М., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому, його винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 345694 від 06.08.2023, в якому викладена суть правопорушення, що інкримінується особі та котрий нею підписаний; відеозаписами із місця події, на яких зафіксовано проходження ОСОБА_1 на місці події огляду на стан алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820», результат огляду: проба позитивна, 0,64 проміле, тест №68.

Суд обґрунтовано визнав достовірними ці докази, оскільки ними доводиться вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Наведені докази узгоджуються між собою, та в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини події, які були на момент вчинення правопорушення.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf, НОМЕР_1 » у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 . Зауваження до протоколу відсутні. У свою чергу, останній зробив власноручно запис у графі пояснення, в якій зазначив: «провину визнаю, прошу не покарувати тому як був обережний на дорозі та культирним». Вказане стверджується відеозаписом з бодікамери працівника поліції (файл №…0022).

З матеріалів справи вбачається, що поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України та повідомили про місце, дату та час судового засідання, адже у відповідній графі протоколу міститься підпис порушника, що свідчить про його ознайомлення з правами. Враховуючи вказане, посилання ОСОБА_1 про не роз?яснення йому прав і обов?язків є голослівними та спроставуються дослідженими доказами

Таким чином, на переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення складений із дотриманням вимог ст. 254, 256 КУпАП, а тому є належним і допустимим доказом в розумінні положень ст. 251 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що матеріалами справи не доводиться факт керування ним транспортним засобом, однак вони є неспроможними та суперечать наявними в матеріалах справи доказам.

Так, з наявного відеозапису з реєстратора патрульного автомобіля вбачається, що на момент під`їзду працівників поліції транспортний засіб був із заведеним двигуном, про що свідчать працюючі задні фари, а на водійському місці автомобіля сидів ОСОБА_1 . Також на запитання поліцейського про причини перебування водія на вулиці у комендантську годину, ОСОБА_1 відповів, що їхав з магазину.

Таким чином, матеріалами справи беззаперечно стверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення.

Положення ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції) визначають, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали законне право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Це підтверджується і відеозаписом події з нагрудних камер поліцейських Зокрема, як вбачається з відеофіксації, коли працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, він погодився. Згідно з відеофіксацією події ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з результатом 0,63 проміле, тест №67, зроблений о 02:16 год. Висловивши незгоду з даним результатом, адже, на переконання ОСОБА_1 , було порушено упакування мундштука, працівниками поліції було надано першому запакований мундштук, котрий він власноруч розпакував і повернув поліцейським. В подальшому повторно ОСОБА_1 . За допомогою приладу Дрвгер пройшов огляд, результат його становив 0,64 проміле, тест № 68. Вказане також стверджується чеками з приладу Драгер.

Наявні в матеріалах справи відеозаписи події відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином дослідженні файли не викликають сумніву у достовірності відображених на них подій та у сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відсутність безперервного відеозапису обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на що посилається апелянт, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки апелянт не довів, що події чи обставини, які відбулися поза відеозаписом спростовують вину його підзахисного у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, у матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписаний ОСОБА_1 та також підтверджують винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, слід відмітити, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відповідали вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та вимогам КУпАП.

Незгода апелянта з оцінкою місцевим судом доказів у даній справі не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ті докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всупереч доводам апеляційної скарги, судом першої інстанції взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах справи, здобутим у відповідності до вимог закону та які є достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення поза розумним сумнівом.

Таким чином висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Враховуючи вказане вище, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційний суд не знаходить, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294, 295 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П. П. Борсук