П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 530/1892/23

Номер провадження 3/530/642/23

06.12.2023 року суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Должко С.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст 124 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер суду не відомий, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця ЗСУ, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,-

ВСТАНОВИВ:

24.11.2023 року до Зіньківського районного суду Полтавської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.

Даним адміністративним матеріалам було присвоєно номера адміністративних справ: №№ 530/1892/23, 530/1893/23.

Внаслідок автоматизованого розподілу судових справ, всі справи було передано на розгляд судді Должко С.Р..

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення, справи та провадження перебувають на розгляді одного судді, їх необхідно об"єднати в одне провадження та об`єднаній справі присвоїти № 530/1892/23 провадження № 3/530/642/23.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що 22.11.2023 року о 13 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 по а/д Зіньків-Власівка керував автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП Зіньківська МЦЛ в лікаря нарколога , чим порушив вимоги п.2.9А ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

22.11.2023 року о 13 год 20 хв по а/д Зіньків-Власівка водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 ,не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним в результаті чого з`їхав у кювет, автомобіль отримав механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

З протоколами ознайомлений

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину у вчиненому правопорушенні визнав та заявив клопотання про розстрочку сплати штрафу.

Вина правопорушника повністю підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення (а.с.1,1), медичним висновком на стан сп`яніння ( а.с.4), схемою місця ДТП (а.с.4), DVD-диском з записом правопорушення ( а.с.10,5).

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по даний час.

Відповідно до рішення Ради Суддів України від 24 лютого 2022 року № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні Верховна Рада України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні запровадила воєнний стан через вторгнення Росії в Україну.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Рада суддів України вирішила звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

З урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендувати зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Строки, встановлені КУпАП, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторона має вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учаснику справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що суди повинні при розгляді справ про адміністративне правопорушення з`ясовувати всі обставини перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до норм КУпАП суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1.1. Наказу МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 26.02.2009 р. N 77 ця Інструкція визначає процедуру оформлення працівниками Державної автомобільної інспекції МВС (далі - Державтоінспекція МВС) матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тимчасового затримання транспортного засобу, здійснення тимчасового вилучення посвідчення водія, талона про проходження державного технічного огляду, ліцензійної картки на транспортний засіб та організацію діловодства в підрозділах Державтоінспекції МВС з питань забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з п.п. 6.1. Наказу МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 26.02.2009 р. N 77 у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП, що підписується особами, які брали участь в огляді, та працівником Державтоінспекції МВС; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення в справі.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 12.1,2.9а Правил дорожнього руху України, встановлений на підставі належних та допустимих доказів.

Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується, протоколами про адміністративні правопорушення, де в графі пояснення особи вказано «визнаю».

Відповідно до диску відеофіксації наданого працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовано факт керування автомобілем ОСОБА_1 та проходження огляду на стан сп"яніння у встановленому законом порядку.

Норма ст.61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно частин 1,2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності із законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обираючи вид стягнення, суддя обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника вбачає визнання вини, щире розкаяння винного, обставиною, що обтяжує відповідальність правопорушника суддя вважає вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи вбачається, що протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (серії ААД № 654123, складений 22.11.2023р.) за ст. 124 КУпАП (серії ААД № 654122 , складений 22.11.2023 року).

Відповідно до ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

На даний час не закінчився три місячний строк з дня вчинення правопорушень за вище перерахованими протоколами, передбачений ст. 38 КУпАП.

Беручи до уваги особу правопорушника, наслідки скоєного для громадян і суспільства, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, матеріальний стан, обставини, які обтяжують і пом"якшують відповідальність, що правопорушення скоєно 22.11.2023 року, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, з позбавленням прав керування всіма видами транспортних засобів, з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень у подальшому.

Щодо клопотанняОСОБА_1 про розстрочку сплати штрафу приходжу до висновку, що таке клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно ч. 1 ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Також, відповідно до п.2 ч.4 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404 визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Враховуючи заявлене клопотання та те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, виконує обов`язок по захисту країни від агресії з боку РФ, а сума штрафу є значною, вважаю за необхідне розстрочити виплату штрафу терміном на 4 місяці.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", розмір судового збору у справах про адміністративні правопорушення встановлено в сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст ст. 33-35, ч.1 ст.130,124, 284, 289, 294 КУпАП, суддя , -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні справи №№ 530/1892/23, 530/1893/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності об"єднати в одне провадження та об`єднаній справі присвоїти № 530/1892/23 провадження № 3/530/642/23.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 130 ч. 1,ст.124 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, з позбавлення прав керування всіма видами транспортних засобів на один рік.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер суду не відомий, мешканця АДРЕСА_1 , - 536 (п`ятсот тридцять шість ) грн. 80 копійок судового зборуна користь держави.

Стягнення судового збору проводити на користь держави (Державної судової адміністрації України) Отримувач: Зiнькiвське ТГ/ГУК у Пол. обл/.тг м. Зіньків /22030101 Код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255 Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) Номер рахунку: UA0016676 Код класифікації доходів бюджету: 22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) Зіньківський районний суд Полтавської області.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату призначеного штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. терміном на 4 (чотири) місяці, до повного погашення заборгованості.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко