Провадження № 3/592/3139/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., з участю ОСОБА_1 особи яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Безуглої К.В., розглянув у судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого ЗСУ,

за ч.3 ст.126 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №618507, 15.10.2023 о 12:30 в м. Суми по вул. Маґістратська, 24 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ21150, н.з. НОМЕР_1 , будучу обмеженим у праві керування транспортним засобом від 05.08.2021 ВП №62172211 Білопільським відділом державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника, яка просила провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 3 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак. Це, насамперед, діяння, поведінка, вчинок людини, дія чи бездіяльність, а також акт зовнішнього вияву ставлення особи до реальної діяльності інших людей, суспільства, держави. Закону непідвладні переконання, думки людей, якщо вони не знайшли зовнішнього вияву.

Діяння визнають адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини й адміністративної караності.

Суспільна шкідливість дії чи бездіяльності означає, що вона заподіює або створює загрозу заподіяння шкоди об`єктам адміністративно-правової охорони, які передбачено в ст. 9 КпАП.

Протиправність означає, що дію чи бездіяльність прямо заборонено адміністративно-правовими нормами. Ознака протиправності вказує також на неприпустимість аналогії закону, що сприяє зміцненню законності, виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності за діяння, не передбачені законодавством про адміністративні правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) може бути тільки винне діяння.

Вина полягає в психічному ставленні особи до діяння та його шкідливих наслідків і може бути умисною або необережною.

Адміністративні правопорушення (проступки) розрізняють за специфічними ознаками, властивими їх об`єктивній і суб`єктивній сторонам.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Основною й обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Всі інші ознаки мають факультативний характер.

Місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку можуть бути обов`язковими ознаками, якщо їх включено до конкретного складу проступку (наприклад, окремі діяння визнають адміністративними правопорушеннями лише в разі вчинення їх у громадському місці, часто в диспозиціях вказують на спосіб вчинення проступку грубе, злісне порушення, прихована передача тощо). В інших випадках їх можуть визнавати обставинами, що пом`якшують або обтяжують відповідальність (наприклад, вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин обтяжує адміністративну відповідальність).

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Вина - основна й обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння та його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання. Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків вольову ознаку.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла передбачити (недбалість). Якщо поняття умислу пов`язано з психічним ставленням особи до свого діяння та його наслідків, то під час визначення необережності до уваги беруть лише ставлення до шкідливих наслідків.

Виходячи з аналізу вище зазначеної норми, складовою частиною адміністративного правопорушення є вина ( умисел або необережність) дія чи бездіяльність.

Так, обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.5 ст.126 КУпАП є вина у формі умислу.

З наданих ОСОБА_1 у судовому засіданні 26.10.2023 пояснень вбачається, що він обізнаний про рішення суду про стягнення з нього аліментів на час навчання повнолітньої доньки, про наявну заборгованість обізнаний не був. Постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами не отримував взагалі, про її наявність дізнався випадково під час складання відносно нього працівниками патрульної поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП. Не брав участі у розгляді справи Жовтневим районним судом м. Харкова 28.12.2021, за наслідками якого було закрите провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.3 ст.126 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП. Зазначав, що наразі служить в ЗСУ, а тому не має об`єктивної можливості вирішити питання з виконавчої службою.

Разом з тим, захисником Безуглою К.В. до матеріалів справи було долучено копію постанови старшого державного виконавця Білопільського відділу ДВС у Сумському районі Зуєнко К.М. від 06.12.2023 про закінчення виконавчого провадження №62172211 в зв`язку з виконанням виконавчого листа №573/250/20, виданого Білопільським районним судом Сумської області 02.04.2020, та відсутністю боргу зі сплати аліментів.

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення копія постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження та відеозаписи з відеореєстратора зі службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, здійсненими згідно зі ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», не містить об`єктивних даних про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про винесення державним виконавцем цієї постанови.

Отже, з врахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом не встановлено обставин, за яких можливо було б дійти висновку про наявність умислу в діях ОСОБА_1 вчинити інкриміноване адміністративне правопорушення.

При цьому судом враховуються положення ст.62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 126, 247, 283, 284, 285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Шияновська