Справа № 526/4416/23
Провадження № 3/526/1924/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Римарівка, Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, ідентифікаційний код невідомий,

за ст. 173-2 ч.2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

06 листопада 2023 року о 15 год 00 хв в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , перебуваючи у п`яному вигляді, вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок цих дій могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у протоколі про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. Клопотання про перенесення розгляду справи від неї не надходило.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підтверджується сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, рапортом оперативного чергового ВП № 1, письмовими поясненнями очевидців даної події, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, довідкою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в 2023 році, постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 07.12.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП вчинення домашнього насильства фізичного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчиненого повторно протягом року.

Виходячи з матеріалів справи, тяжкості вчиненого правопорушення, відношення до скоєного, вважаю, що ОСОБА_1 слід піддати стягненню у вигляді штрафу, так як саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 401, 173-2 ч.2 , 221, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП України та піддати стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 680 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд, строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Л. В. Максименко