Провадження № 33/801/1125/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп. на користь держави.

У постанові суду зазначено, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 285339 водій ОСОБА_1 22 серпня 2023 року о 22 год 32 хв в м. Вінниці по вул. Соборна, 17 керував транспортним засобом «BMW 523 I» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражений запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки при безперервній відеофіксації на ПВ 472960, 473842, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2023 року і закрити провадження у справі через недоведеність його вини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан сп`яніння, не надали йому направлення для проходження такого огляду та не доставили до закладу охорони здоров`я на його вимогу, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, 07 грудня 2023 року подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікарняному (Ковід) без підтверджуючих документів. Тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до таких висновків.

Вимогами статті 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Положеннями п. 7 Розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ч. 2 статті 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 285339 22 серпня 2023 року о 22 год 32 хв в м. Вінниці по вул. Соборна, 17 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 523 I» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражений запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, про що свідчить запис бодікамер працівників поліції (а.с. 2).

Як слідує із відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, долучених до матеріалів справи (472960, 473842), о 22 год 35 хв водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування, оскільки у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема поліцейською було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», так і було запропоновано доставити водія до закладу охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 22 год 35 хв повідомив, що відмовляється від такого проходження на місці зупинки, а о 22 год 36 хв зазначив, що самостійно звернеться до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. О 22 год 37 хв працівник поліції повідомляє водієві, що на нього буде складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. О 23 год 28 хв працівники поліції роз`яснюють порядок для самозвернення особи до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. О 23 год 28 хв ОСОБА_1 ознайомили зі змістом протоколу адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис.

За таких обставин доводи апеляційної скарги щодо порушення поліцейськими порядку проведення огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що у нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, а тому він не повинен був проходити огляд, апеляційний суд зауважує, що наявність чи відсутність ознак алкогольного сп`яніння це суб`єктивне сприйняття, зокрема, поліцейським поведінки особи, натомість відповідно до п. 2.5 ПДР, водій зобов`язаний пройти на вимогу поліцейського огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Окрім того, апеляційний суд зауважує, що ознаки сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , перелічені у протоколі, у направленні на огляд, а з урахуванням того, що ОСОБА_1 як видно із рапорту (а.с. 5) є працівником поліції, його поведінка та реакція на законну вимогу поліцейських пройти огляд видається дивною та непослідовною.

Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині не свідчать про неправильну оцінку судом першої інстанції фактичних обставин справи.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, дана вірна оцінка доказів у їх сукупності, вина ОСОБА_1 доведена беззаперечно, у зв`язку з чим суд дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Отже, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, постанова суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня грудня 2023 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета