ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2787/23
Провадження № 3/210/1338/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"05" червня 2023 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В. розглянувши матеріал, який надійшов від Військової служби правопорядку у Збройних Силах України Відділення Військової служби правопорядку м. Кривий Ріг військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце служби і посада: в/ч НОМЕР_2 , командир відділення 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, «солдат», місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

З протоколу про військове адміністративне правопорушення №дн/к-2/614 від 15 травня 2023року, складеного офіцером відділення Військової служби правопорядку м. Кривий Ріг військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 вбачається, що 13-15.05.2023 року посадовими особами відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 було проведено перевірку стану військової дисципліни та дотримання вимог Статутів Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_2 , що дислокується у АДРЕСА_2 під час якої виявлено, що у діях окремих військовослужбовців даної військової частини наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Встановлено, що з 04.01.2023 року на посаді командир відділення 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, «солдат» ОСОБА_1 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 Збройних Сил України тимчасово дислокованої у Дніпропетровській області м. Кривого Рогу Металургійному районі. Будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9,11,16,125,126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, всупереч наведеним статутним обов`язкам, діючи умисно, всупереч інтересам служби, солдат ОСОБА_1 перебуваючи на території військової частини при виконанні службових обов`язків командиром підрозділу був виявлений з ознаками на стан алкогольного сп`яніння за наступних обставин. Так, 13.05.2023 року близько 16-00 командування військової частини НОМЕР_2 виявили, що солдат ОСОБА_1 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, яскраве забарвлення обличчя, тремтіння рук) на території військової частини при виконанні службових обов`язків. З пояснень солдата ОСОБА_1 стало відомо, що вживав алкогольний напій горілку (0,5літра) у зв`язку із низьким морально-психологічним станом. В подальшому 13.05.2023 близько 18-00 командування військової частини доставили солдата ОСОБА_1 до КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», де відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, та проходячи її у військовій частині НОМЕР_2 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків відмовився від проходження на стан алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, доставлений командуванням не був, в матеріалах адміністративної справи а саме в протоколі є пояснення ОСОБА_1 відповідно яких останній свою вину визнає. Крім того, разом із протоколом до адміністративного матеріалу додано заяву ОСОБА_1 згідно якої останній визнає провину, на судове засідання не має змоги зявитись через виконання службових обов`язків.

Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 року особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Так, відповідно до Указу Президента України №303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» затвердженого Законом України від 01.03.2014 року № 1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан на 30 діб через військову агресію Російської Федерації проти України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Також, Указом Президента України від 17.05.2022 р. № 342/2022 Про продовження строку проведення загальної мобілізації, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання боєздатності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію постановлено - на часткову зміну статті 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 Про загальну мобілізацію, затвердженого Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-IX, продовжити з 25 травня 2022 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Крім того, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» передбачено, що з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України №757/2022 від 07.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України №58/2023 від 06.02.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року).

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно приховання мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент ведення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях. Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами президента України є складовою частиною особливого періоду.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що особливий період охоплює собою мобілізацію, воєнний час, частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, і на теперішній час не завершився.

Отже, наведеними доказами підтверджується, що ОСОБА_1 13.05.2023 року будучи військовослужбовцем при виконанні службових обов`язків був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння. Факт того, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння підтверджується його особистим зізнанням, яке міститься в протоколі, протоколом про адміністративне затримання №0382 від 15.05.2023р. а також висновком КП» Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» від 13.05.2022 року згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану (а.с.5,6,7,8).

Диспозиція ч.1 ст.172-20 КУпАП передбачає наступні склади адміністративного правопорушення: 1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів; 2) поява військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 3) виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 4) відмова військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Отже вчинення особою хоча би одного з вищевказаних діянь є грубим порушенням та тягне за собою передбачену законом адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду. (Згідно ч. 1 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння).

Нормами закону передбачено, що адміністративна відповідальність за ч. 3 ст.172-20 настає також за відмову військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовцем, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Таким чином, дії ОСОБА_1 які полягають в тому, що він, будучи військовослужбовцем, вживав спиртні напої та знаходився в нетверезому стані при виконанні службових обов`язків, в умовах особливого періоду, що є порушенням, та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, з аналізу наведених вище норм законодавчих та підзаконних нормативно-правових актів, в сукупності доказів вбачається, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме «відмова військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння» та «перебування на території військової частини в нетверезому стані», вчинені в умовах особливого періоду, така особа винна у вчиненні виявленого правопорушення, підлягає адміністративній відповідальності, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно протоколу адміністративного правопорушення №ДН/К-2/614 від 15.05.2023р. військовослужбовець ОСОБА_1 був виявлений в стані алкогольного сп`яніння під час проходженні служби про що було складено протокол за фактом знаходження з ознаками алкогольного сп`яніння. Жодних зауважень або заперечень ОСОБА_1 в протоколі не зазначив, напроти, вину визнав.

Враховуючи, що станом на 13 травня 2023 року в Україні діяли умови особливого періоду, а ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем при виконанні службових обов`язків був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння при цьому відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, про що було зазначено в медичному висновку за № 1197 , що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, тому суд дійшов висновку про визнання ОСОБА_1 винним та притягнення його до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, беручи до уваги те, що за ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тому всебічно, повно, об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд дійшов висновку про достовірність та достатність доказів для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП і вважає, що в його діях є склад цього правопорушення.

У відповідності до ст.ст. 34,35 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено, обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні. Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступеня його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, відсутність підстав для застосування іншого адміністративного стягнення, ніж передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, майнової шкоди не заподіяно, а також те, що дії винної особи підривають авторитет військовослужбовця, суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати, якого встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (зі змінами), особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який станом на 01.01.2023 року становить 536,80 грн. (2684 х 0,2 = 536,80).

Керуючись ст. 40-1, ч.3 ст.172-20, ст. ст.221,280,283,284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 536,80 гривні (п"ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) на користь держави.

Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: О. В. Чайкіна