Справа № 557/1412/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Тишкун П.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , місце роботи не вказав, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №251724 від 08.08.2023 року: 08.08.2023 року о 17 год. 45 хв. в с.Горбаків на вул. Шевченка,47, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував, що перебував у стані сп`яніння, як і факт відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, але заперечував сам факт керування транспортним засобом. Зазначив, що того дня приїхав у гості та припаркував авто, після чого вживав алкогольні напої, тому зателефонував родичу, щоб той приїхав і забрав його. За таких обставин просив провадження у справі закрити за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до відповідальності - адвокат Пацко О.О. подала до суду заперечення, згідно з якими просила закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення у діях її підзахисного. Посилається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, автомобіль перебував у нерухомому стані, а сам ОСОБА_1 навіть не перебував в салоні автомобіля. Доказів на противагу цього до протоколу про адміністративне правопорушення не додано. Тобто, ОСОБА_1 не був у статусі водія коли відмовився від пропозиції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, що саме по собі не є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Пацко О.О. підтримала свої заперечення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 , який проживає в смт. Гоща і є його дядьком в той день зателефонував до нього і попросив забрати його з с. Горбаків. Коли він приїхав в с. Горбаків, то ОСОБА_1 не був за кермом автомобіля, стояв біля нього. Поліції на місці вже не було. Він приїхав маршруткою, а в ОСОБА_3 вони їхали автомобілем ОСОБА_1 , за кермом був свідок.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №251724 від 08.08.2023 року: 08.08.2023 о 17 год. 45 хв. в с. Горбаків на вул. Шевченка,47, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №251724 від 08.08.2023 року, ОСОБА_1 відмовився від будь яких пояснень щодо змісту протоколу, не вказавши мотиви такої відмови. Будь-яких зауважень щодо змісту протоколу чи клопотань останній не заявляв. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому були роз`яснені.

Дій працівників поліції щодо складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оскаржував.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами, які беззаперечно вказують на винуватість ОСОБА_1 у порушення вимог п.2.5 ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, є:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №251724 від 08.08.2023;

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу від 08.08.2023, у яких зазначено виявлені поліцейським ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 та відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі;

зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №251724 від 08.08.2023, згідно якого ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом протягом 24 год.;

рапорт чергового органу поліції Коцюбайло О.О. від 08.08.2023;

довідка бази «АРМОР» відповідно до якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 , права керування не позбавлений, на протязі астрономічного року до відповідальності не притягувався;

письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 08.08.2023 року у присутності яких ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд на факт вживання алкоголю в установленому порядку. Також з письмових пояснень, як ОСОБА_4 так і ОСОБА_5 вбачається, що вони були свідками того, як автомобіль, за кермом якого був водій ОСОБА_1 , з`їхав на узбіччя дороги та не зміг продовжити рух, а коли вони підійшли до автомобіля, то побачили, що водій перебуває у нетверезому стані, після чого зателефонували у поліцію.

Суддя зазначає, що за клопотанням захисника особи, яка притягується до відповідальності, судом були викликані в судове засідання для їх допиту свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Проте, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Пацко О.О. в судове засідання 17.10.2023 (на яке були викликані і з`явилися свідки) не з`явилися, а тому допит вказаних свідків судом у їх відсутності не проводився задля дотримання гарантій і принципів законності, змагальності сторони захисту та сторони, яка сприяє притягненню до відповідальності правопорушника та недопущення ситуації, коли особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

В наступних судових засіданнях ОСОБА_1 та захисник Пацко О.О. не наполягали на повторному виклику свідків.

Також факт, порушення ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано факт недвозначної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пояснення свідка ОСОБА_2 допитаного в судовому засіданні, не спростовують обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає доведеним те, що водій ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд не приймає до уваги тверджень захисника Пацко О.О. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не виконував функції водія, оскільки вони заперечуються наявними у справі доказами. З цих причин суд критично ставиться як до тверджень захисника, наведених у запереченнях, поданих до суду, так і до пояснень особи, яка притягається до відповідальності, розцінюючи його пояснення як спосіб захисту з метою уникнення притягнення до відповідальності.

Суд виходить з того, що закон не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Навпаки, ст. 94 КПК, який з огляду на відсутність достатнього регулювання процедури оцінки доказів у КУпАП, за аналогією застосовується судами при вирішення справ про адміністративні правопорушення, визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин правопорушення досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення правопорушення конкретною особою.

Як вбачається з досліджених доказів, у адміністративних матеріалах дійсно відсутні прямі відеодокази на підтвердження того, що транспортний засіб із ОСОБА_1 за кермом, на момент коли до нього підійшли працівники поліції, перебував у русі. Однак скоєння цього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суд встановив на підставі сукупності інших вищенаведених належних і допустимих доказів, прямих (пояснення свідків) і непрямих, які з урахуванням обставин справи та висунутої на свій захист версії захисника, що не узгоджується із вказаними доказами, дозволили суду встановити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Версія захисника, висунута на захист ОСОБА_1 , була проаналізована судом і визнана неспроможною.

Зокрема, як установив суд, 08.08.2023, після надходження повідомлення на лінію «102» та приїзду за вказаною адресою працівників поліції, оскільки в ході спілкування з ОСОБА_1 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння: тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, а тому запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на виявлення стану сп`яніння на місці та у медичному закладі, від чого останній відмовився. При цьому свідки надали пояснення, відповідно до яких ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом автомобіля, з`їхав з дороги на обочину і не міг звідти виїхати, тобто керував автомобілем, перебуваючи за його кермом під час його руху, а свідки намагалися перешкодити йому продовжувати рух. Вказані пояснення свідків узгоджуються з відеозаписом з боді-камер поліцейських, на яких видно, що у момент спілкування поліцейських з ОСОБА_1 його автомобіль задньою частиною перебуває на обочині, а іншою, передньою частиною знаходиться на проїзній частині вулиці, практично перегороджуючи її по діагоналі. Таке положення автомобіля не характерне для звичайного паркування, на версії якого наполягає ОСОБА_1 , а більш характерне для версії розвитку подій, яку навели свідки у своїх поясненнях. Також, суд враховує, що ОСОБА_1 жодного разу не заперечив працівникам поліції факту свого керування автомобілем, ця версія з`явилася у нього лише після передачі адміністративних матеріалів до суду.

Суд наголошує, що відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху (якими є в тому числі і водії) зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на викладене, враховуючи сукупність встановлених судом обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП було вчинено, а ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні цього правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд враховує, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, та приходить до висновку про застосування стягнення в межах санкції цієї статті, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, та є достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя П.В.Тишкун