ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/9468/23 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження № 33/807/5121/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.3 ст. 172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі захисника адвоката Шевченко А.В., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченко А.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 34000,00 гривень, стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 19 серпня 2023 року приблизно о 17.00 годині, на території тимчасового розташування ВЧ НОМЕР_1 на території Шевченківського району м. Запоріжжя, командир ремонтного взводу озброєння ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_2 під час перевірки виконання його завдання виявив, що за зовнішніми ознаками командир відділення регламенту та ремонту електроспецобладнання ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти ВЧ НОМЕР_2 штаб-сержант ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння.

З метою проведення медичного огляду на предмет виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, штаб-сержанта ОСОБА_1 цього ж дня орієнтовно о 18.00 годині доставлено до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, де після проходження медичного огляду він отримав висновок №7106 від 19.08.2023 року, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином штаб-сержант ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , на якого розповсюджується вимога ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», перебуваючи у місці тимчасової дислокації військової частини у м. Запоріжжя на території Шевченківського району та безпосередньо виконуючи обов`язки військової служби в особливий період, перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 172-20 ч. 3 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 ,М адвокат Шевченко А.В. вважає постанову суду першої інстанції такою, що підлягає зміні через суворість накладеного стягнення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд не врахував вимоги ст. 23, 33-35 КУпАП.

Наголошує, що стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 гривень позбавить ОСОБА_1 доходу, оскільки він і так вже позбавлений премії в 100 відсотковому розмірі.

Просить апеляційний суд постанову районного суду змінити в частині накладеного адміністративного стягнення, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисника - адвоката Шевченко А.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила постанову судді змінити в частині стягнення, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Оскільки доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП не ставиться під сумнів в апеляційній скарзі, відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, висновки суду, викладені в постанові в цій частині перегляду в апеляційній інстанції не підлягають.

Однак, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про те, що накладення стягнення у межах максимального розміру штрафу за санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП є несправедливим і суворим та не відповідає принципу пропорційності.

Виходячи з матеріалів справи та того, що суд першої інстанції належним чином не встановив обставин, які характеризують особу, не обґрунтував необхідність накладення стягнення у межах максимального розміру за санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, накладене стягнення не відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, з огляду на наступне.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.95 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного порушника такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний надмірний тягар» (рішення у справі від 02.11.2004 р. «Трегубенко проти України»).

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Відповідно до ст. 92 Конституції України адміністративну відповідальність визначено одним із основних видів юридичної відповідальності в Україні. Вона виступає наслідком невизнання або неналежного виконання особою норм законодавства, що тягне невідворотність реагування держави на адміністративні правопорушення і встановлюється виключно її законами.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Соціальна роль адміністративної відповідальності є надзвичайно важливою насамперед тому, що вона виникає як правовий наслідок неналежної реалізації громадянами і юридичними особами своїх прав і обов`язків у суспільстві. Вона включає не тільки ретроспективну відповідальність, як наслідок правопорушення, але й позитивний аспект, тобто певний внутрішній стан особи, її ставлення до справи, суспільства, своєї поведінки.

Адміністративно-деліктне законодавство в Україні побудоване на принципі, що адміністративне стягнення не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання новим правопорушенням, досягти чого без встановлення характеризуючих даних є не вбачається за можливе.

Отже, керуючись викладеним, суд апеляційної інстанції враховуючи вимоги ст. ст. 23, 33 КУпАП, характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та його наслідки, обставини події, наявності статусу військовослужбовця, який здійснює заходи, які пов`язані зі захистом Батьківщини, відсутність відомостей про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за рік, в якості обставини, що пом`якшує відповідальність визнання вини, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, а також, те що адміністративне стягнення є засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням, апеляційний суд вважає необхідним постанову змінити та пом`якшити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, призначивши його в мінімальних мажах санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченко А.В. задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Пом`якшити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 адміністративне стягнення, за вчинене ним правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, призначивши його у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/9468/23