ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/841/23 Справа № 216/660/23 Суддя у 1-й інстанції - БУТЕНКО М. В. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., вирішуючи питання про прийняття до розгляду апеляційної скарги адвоката Мельниченка Ю.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 22 березня 2023 року, -

в с т а н о в и л а:

постановою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 22 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік; від сплати судового збору звільнено на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Не погоджуючись із зазначеною постановою адвокат Мельниченко Ю.В., діючи в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд приходить до висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду апеляційний судом та підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як передбачено частиною першою статті 271 КУпАП захисником у справі про адміністративне правопорушення може бути адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4)доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частини третьої вищевказаної статті повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно частини першої статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до частини другої статті 271 КУпАП повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Як вбачається з матеріалів справи, до апеляційної скарги, зокрема, додано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер. В порушення вимог ст.271 КУпАП до ордера не додано витяг з договору про надання правової допомоги. Матеріали справи також не містять ані договір про надання правової допомоги, ані витяг з нього.

Відсутність вищевказаних документів ставить під сумнів дійсне волевиявлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на представлення адвокатом Мельниченком Ю.В. його інтересів та є процесуальною перешкодою для подальшого розгляду справи, що унеможливлює прийняття вказаної апеляційної скарги до провадження.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення ЄСПЛ від 12 липня 2007 року у справі «Станков проти Болгарії»).

З огляду на зазначене, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду із апеляційною скаргою в порядку, визначеному КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу адвоката Мельниченка Ю.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , разом із усіма додатками повернути особі, що її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду І.М. Свіягіна