Справа №: 452/3819/23
П О С Т А Н О В А
30 листопада 2023 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Пташинський І.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
До Самбірського міськрайонного суду Львівської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з протоколом, складеним поліцейським ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ст.сержантом поліції Кордіяко В.В., 17.09.2023 о 13 год. 30 хв. в с.Ралівкапо вул.Поповича, 1, Самбірського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував т/зТойотар.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме:різкий запах алкоголю з порожнини рота,огляд на станалкогольного сп`яніння водій відмовився проходитина місці зупинки на прилад DragerAlcotest6820ARIS 0434 та в мед.закладі у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надав письмові пояснення по справі. Крім того пояснив, що 17.09.2023біля 13 год.30 хв. він керував автомобілем Тойотар.н.з. НОМЕР_2 бувзупинений працівниками поліції в вс.РалівкаСамбірського району Львівської області. Причина зупинки поліцейським йому була названа спочатку : «Що він не був пристебнутий ременем безпеки». Потім причина зупинки поліцейськими була змінена на : «Бачили що він пив пиво». В процесі спілкування із ним, одним із поліцейських була озвучена іще одна причина зупинки мого автомобіля : «Звернення громадян». Після цього йому було відразу запропоновано пройти на місці перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера, бо від нього, за твердженням поліцейських, було чути різкий запах алкоголю з рота. При цьому ніяких ознак алкогольного сп`яніння він не мав і не міг мати, оскільки алкоголь не вживав. Так як його зупинили працівники поліції безпідставно, оскільки він жодних порушень ПДР не вчиняв, і така ситуація чомусь повторюється неодноразово на протязі невеликого проміжку часу, він почав нервувати. На місці зупинки він не хотів проходити перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера, бо не довіряв цим працівникам поліції, у зв`язку з чим дзвонив на «102», але інший екіпаж на його виклик не прибув. Зазначив, що він не відмовлявся їхати в лікарню, а навпаки хотів туди поїхати, щоб довести, що він тверезий. Підтвердженням того, що він не перебував тоді в стані алкогольного сп`яніння, є висновок КНП СМР «Самбірська ЦЛ» від 17.09.2023 р., огляд в якій він пройшов самостійно відразу після завершення спілкування з поліцейськими. Даний висновок просив долучити до матеріалів справи. Також просив звернути увагу на те, що до адмінвідповідальності за порушення ПДР працівниками поліції він не притягувався, доказів про розпивання ним спиртних напоїв перед керуванням ним транспортним засобом поліцейськими йому надано не було, посвідчення водія у нього не вилучалось та від керування автомобілем його ніхто не відсторонював. Просив справузакрити, бо він нічого не порушував.
Адвокат БоберА.М. в судовому засіданні заперечв склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який ставиться в провину ОСОБА_1 та просив провадження у справі закрити, мотивуючи тим, що 17.09.2023о 13 год. 30 хв. автомобіль його довірителя було безпідставно зупинено працівниками поліції в с.РалівкаСамбірського району Львівської області. Виконуючи вимогу поліцейських ОСОБА_1 зупинив автомобіль, хотів дізнатись законну причину, яка була підставою для зупинки поліцейськими його автомобіля. Отримавши кілька різних версій причин зупинки автомобіля під його керуванням, а також вимогу пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 рахував такі вимоги поліцейських незаконними, тому не вважав за можливе їх виконувати. Жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було так як він тоді алкогольних напоїв не вживав. Крім того, підтвердженням того, що поліцейськими не зібрані всі належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 є ті обставини, що посвідчення водія у нього не вилучалось та від керування автомобілем його ніхто не відсторонював.Докази причин зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , крім рапорту поліцейського, який не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, матеріали справи теж не містять.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Бобер А.М., дослідивши наявні в справі письмові докази, надавши їм оцінку в сукупності, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, одними із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції надано наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 548641 від 17.09.2023;
- рапорт інспектора ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ст.сержантаполіції Гриника В. від 17.09.2023;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - DragerAlcotest 6820 №ARLS 0434 від 17.09.2023, яким зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 17.09.2023, яким зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду в КНП СМР Самбірська ЦРЛ;
- DVD-R диск з відеозаписом (3 відеофайли), на якому відображено зафіксованіобставини справи;
- письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він не відмовляється проходити огляд в на стан алкогольного сп`яніння в лікарні.
Відповідно до змісту статті ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч.3 ст.35).
Таким чином, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння.
Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи з камер поліцейських.
Рапорт інспектора ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ст.сержантаполіції Гриника В. від 17.09.2023, як доказ, що підтверджує факт розпивання ОСОБА_1 алкогольних напоїв біля припаркованого автомобіля Тойота н.з. НОМЕР_1 17.09.2023 о 13 год. 15 хв.,, який би надав право поліцейському у відповідності із п.3) ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію`зупиняти транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 17.09.2023 о 13 год. 30 хв., з огляду на правову позицію ВС, яку викладено у постанові КАС ВС у справі № 524/5741/16-а, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а тому до уваги не приймається.
За таких обставин вважаю, що всі наступні вимоги працівників поліції водій ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.
Отже,зупинивши безпідставноавтомобіль Тойота р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , незакодокументувавши факт порушення ним ПДР, яке слугувало підставою для зупинки автомобіля, працівники поліції не мали права вимагати у водія документи та проводити будь-які заходи по встановленню, чи перебуває водій в стані алкогольного сп`яніння. Зазначена обставина підтверджена відеозаписом долученим до протоколу про адміністративне правопорушення.
Окрім того, у відповідності до вимог ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.
Однак, в супереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.
За таких обставин вважаю, що пояснення ОСОБА_2 , які він дав безпосередньо в судовому засіданні, знайшли своє підтвердження, а тому приймаються до уваги.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Як регламентовано ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно з п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не доведена, тому в його діях відсутні подія і склад вказаного адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження в справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284, 287 КУпАП,
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя