провадження № 3/336/2579/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

05 червня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднану справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Запоріжжя, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

за участі:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

встановив:

01 травня 2023 року об 11 годині 15 хвилин в м. Запоріжжя Шевченківський район, вул. Чарівна, буд. 95, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засоб Ford Fіesta державний номерний знак НОМЕР_2 рухаючись заднім ходом, не впевнилась в безпечності та скоїла наїзд на припаркований автомобіль Mitsubishi державний номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, які спричинили матеріальні збитки, потерпілих не має, чим порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, 11 травня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла справа про адміністративне відносно ОСОБА_1 , за правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до постанови судді від 05 червня 2023 року вказані справи були об`єднанні в одне провадженя та присвоєно обєднаній справі номер ЄУН 336/4322/23.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 393358 від 01 травня 2023 року складеного о 21 год 00 хв. в м. Запоріжжя Вознесенівський район, вул. Перемоги, 96, поліцейським 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП капралом поліції Ведмідь Віталієм Вадимовичем проте, що 01 травня 2023 року об 11 годині 15 хвилин в м. Запоріжжя Шевченківський район, вул. Чарівна, буд. 95, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засоб Ford Fіesta державний номерний знак НОМЕР_2 скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснила наїзд на припаркований автомобіль Mitsubishi державний номерний знак НОМЕР_3 , що стояв, після чого місце пригоди залишила, чим порушила вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

До протоколу додано: копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 393357 від 01 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 за правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, схема місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_3 , письмові пояснення ОСОБА_1 , рапорт, фототаблиця, дані щодо особи в таблиці з підсистеми адмінпрактика.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні ДТП визнала та пояснила, що 01 травня 2023 року об 11 годині 15 хвилин в м. Запоріжжя Шевченківський район, вул. Чарівна, буд. 95, вона керуючи транспортним засоб Ford Fіesta державний номерний знак НОМЕР_2 рухаючись заднім ходом, здійснила наїзд на припаркований автомобіль Mitsubishi державний номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Після чого відразу зателефонувала своєму цивільному чоловіку, який відразу приїхав та почав телефонунувати до страхової компанії, відшукувати власника пошкодженого транспортного засобу. Свій автомобіль було переміщено, щоб не створювати перешкоди іншим учасникам. Написала відповідну записку власнику пошкодженого транспортного засобу та чекала телефонного дзвінка. Вона не мала умислу залишати місце ДТП.

ОСОБА_4 зателефонував лише ввечері, вона пояснила ситуацію, після чого потерпілий телефонував свої страховій компанії, а в подальшому викликав працівників поліції. Останні прибувши за місце пригоди склали відповідні протоколи. ОСОБА_1 просила закрити провадження у справі за статтею 122-4 КУпАП, за відсутності складу правопорушення, оскільки вона не залишала місце ДТП, а за ст. 124 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП обмежившись усним зауваженням, про що надала до суду письмові пояснення.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснв, що 01 травня 2023 року в групі вайбер чату будинку в якому він мешкає побачив повідомлення з фотографіями своєї пошкодженої автівки. В цей час був на роботі. По приїзді додому побачив пошкодження свого автомобіля, пошкодження переднього бамперу, пошкодження правого крила і правої фари а також листок бумаги з написом номеру телефону. Він зателефонував за вказаним номером, йому пропонували скласти європротокол та пояснили про обставини події, після чого він зателефонував до своєї страхової повідомив про обставини події та йому порадили звертатися до поліції, оскільки він може не отримати страхове відшкодування так як не був безпосередньо на місці події. Автомобіль ОСОБА_1 був на стоянці неподалік його автомобіля. Він викликав поліцію. Розмір завданих йому матеріальних збитків становить 16 200 грн. (13000 грн. сплатила страхова та 3200 грн. це франшиза).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 повідомив, що 01 травня 2023 року об 11-15 год. йому зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила про обставин ДТП та попросила допомоги, він прибув на місце події, намагався встановити власника пошкодженого автомобіля для того, щоб оформити європротокол. Автомобіль ОСОБА_1 було переміщено, щоб не створювати перешкоди іншим учасникам. Він телефонував до страхових компаній для того щоб знайти номер телефону, але безуспішно після чого на лобовому склі залишили контактні дані, а ОСОБА_1 піднялася додому та спостерігали, чи не обявився власник авто. Ввечері зателефонував ОСОБА_2 йому було повідомлено про обставини вчиненого та запропоновано формити євро протокол, після чого останній повідомив, що йому необдно проконсультуватися зі страховою, після чого потерпілий викликав поліцію.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , допитавши свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали по справі про адміністративне правопорушення, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На час вчинення адміністративного правопорушення, як зазначено в протоколі діяла наступна редакція ст. 124 КУпАП «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року».

До події, факту, суд, застосовує той закон під час дії якого вони настали або мали місце.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 393357 від 01 травня 2023 року, в якому зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п.10.9 Правил дорожнього руху;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 01 травня 2023 року, в які зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Mitsubishi державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_2 (№209680512 СК «Вап Клік» від 26.06.2022 р.), отримав пошкодження переднього бампера, передньої правої фари та переднього правого крила);

- фототаблицею, де зафіксовано транспортні засоби, місце події та пошкодження транспортних засобів.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які узгоджуються з поясненнями наданими в судовому засіданні;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які узгоджуються з поясненнями наданими в судовому засіданні;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , які узгоджуються з поясненнями наданими в судовому засіданні.

Рапорт працівника поліції наявний в матеріалах справи суд не бере до уваги, оскільки поліцейські є зацікавленими особами, а тому їх рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, працівниками поліції адмінматеріал був складений з 20-40 год., в той час як сама подія відбувалась об 11-15 год.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона порушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Суб`єкт правопорушення загальний.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (80731-10), може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України та відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлено єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положенням ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

В рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Винуватість водія ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доведено обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, фототаблицею, поясненнями ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_2 , та поясненнями ОСОБА_3 , а тому суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 невиконання вимог п. 10.9 ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїла правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП судом при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яким завданому шкоду потерпілому на суму 16200 грн., особу правопорушника, яка вперше притягається до відповідальності, ступінь її вини, суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, тому вважаю за необхідне призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу передбаченого санкцією статті 124 КУпАП, яка діяла на момент вчинення правопорушення, а саме штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП обмежившись усним зауваженням, слід відмовити, оскільки суд не погоджується з малозначністю правопорушення як зазначає ОСОБА_1 враховуючи характер вчиненого правопорушення, яким завданому шкоду потерпілому на суму 16200 грн., та обставини вчиненого правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даному випадку особа на яку накладено адміністративне стягнення повинна сплатити судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Щодо адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд зазначає наступне.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Причетні до дорожньо-транспортної пригоди особи зобов`язані залишатися на місці пригоди. Під час з`ясування причин виникнення дорожньо-транспортної пригоди важливою обставиною є розташування транспортних засобів і предметів на місці ДТП. Тому, для того щоб об`єктивно виявити винних у виникненні ДТП, Правилами дорожнього руху забороняється переміщення транспортних засобів і предметів, а також зміна їх розташування в межах транспортного засобу або місця ДТП.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до пункту 2.10 А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини. Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Відповідно до пункту 1 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853 (далі Інструкція № 1395), протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

За наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Відповідно до пункту 2 розділу II Інструкції № 1395 протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

Відповідно до пункту 8 розділу ІХ Інструкції № 1395 якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

У випадку встановлення факту проживання власника транспортного засобу на території, яку обслуговує інший підрозділ поліції, матеріали надсилаються за територіальністю.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 393358 від 01 травня 2023 року складеного о 21 год 00 хв. в м. Запоріжжя Вознесенівський район, вул. Перемоги, 96, поліцейським 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП капралом поліції Ведмідь Віталієм Вадимовичем проте, що 01 травня 2023 року об 11 годині 15 хвилин в м. Запоріжжя Шевченківський район, вул. Чарівна, буд. 95, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засоб Ford Fіesta державний номерний знак НОМЕР_2 скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснила наїзд на припаркований автомобіль Mitsubishi державний номерний знак НОМЕР_3 , що стояв, після чого місце пригоди залишила, чим порушила вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

До протоколу додано: копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 393357 від 01 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 за правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, схема місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_3 , письмові пояснення ОСОБА_1 , рапорт, фототаблиця, дані щодо особи в таблиці з підсистеми адмінпрактика.

З пояснень ОСОБА_1 слідує, що обставини щодо залишення місця ДТП не визнає, та вказує, що рухаючись заднім ходом, здійснила наїзд на припаркований автомобіль Mitsubishi державний номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Свій автомобіль було переміщено, щоб не створювати перешкоди іншим учасникам дрожнього руху. Автомобіль залишився на стоявсі в 4 м від транспортного засобу потерпілого. Вона не мала умислу залишати місце ДТП. Навпаки вона розшукувала власника, написала відповідну записку власнику пошкодженого транспортного засобу та чекала телефонного дзвінка.

Потерпілий ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_3 підтвердили вказані пояснення.

Від органів поліції не переховувалася.

Доказів того, що ОСОБА_1 перебувала у розшуку матеріали справи не містять.

Оцінюючи вказані докази, суддя вважає, що заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про відсутність складу адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст. 122-4 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_1 жодними доказами наявними в матеріалах провадження не спростовані, а навпаки потерпілий ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_3 підтвердили вказані пояснення.

Для того, щоб особу притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Судом встановлено, що поліцейським не зібрано жодних належних, достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували наявність умислу у ОСОБА_1 на залишення місця ДТП, а отже і суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

При цьому слід зазначити, що особа, яка притягається до адміністративно відповідальності, не повинна доводи свою невинуватість, а навпаки її вину у вчиненні правопорушення повинен довести орган, який виявляє правопорушення та складає відносно неї протокол, як того передбачає ч. 2 ст. 251 КУпАП, і суд, розглядаючи матеріали справи на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, повинен прийти до висновку про винність особи поза розумним сумнівом.

На підставі викладених обставин винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП не доведена.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява N 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України N 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява N 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки подію та склад правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 122-4, 124, 245, 247, 251, 252, 254, 255, 257, 276, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Запоріжжя, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Запоріжжя, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) в дохід держави.

Штраф підлягає сплаті за наступними реквізитами: (отримувач ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, номер рахунку(IBAN): UA0008001, код класифікації доходів бюджету: - 21081300, призначення платежу - адміністративні штрафи за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху)

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами: (Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення - судовий збір).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Л.В. Петренко

Строк пред`явлення виконавчого документа "___"_____________ 20___рік

Постанова набрала законної сили "___"_____________ 20___рік

Дата видачі постанови "___"_____________ 20___рік