Справа № 559/410/23
Провадження № 3/559/308/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2023 м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Панчук М.В., розглянувши об`єднану справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла від УПП в Рівненській області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , орган, що видав - 5622, дійсний до 06.03.2029, запис № 056, одружений, зі слів не працює, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі: захисника адвоката Рідченко М.В.,

особи, відносно якої складено протоколи

про адміністративні правопорушення - ОСОБА_1 ,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.02.2023 серія ДПР18 №358600, 06.02.2023 о 00:44 в м. Дубно по вул. Сурмичі, 97, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення покриву обличчя. Від проходження, медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проходження такого огляду в медичному закладі - відмовився.

Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.02.2023 серія ААД №084081, 06.02.2023 о 00:44 в м. Дубно по вул. Грушевського, 54-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_2 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червого кольорів та гучномовця - не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі "Toyota Corolla", д.н.з. НОМЕР_3 у м. Дубно по вул. Сурмичі, 97.

ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що 05.02.2023 перебував в смт. Млинів та близько 23:00 год він зателефонував до ОСОБА_2 та попросив завести його в м. Дубно, бо у нього була призначена зустріч. Коли ОСОБА_2 приїхав по нього, то за кермом був не ОСОБА_2 , так як він вживав алкоголь, а керував автомобілем ОСОБА_3 . Його відвезли у м.Дубно куди він просив, поспілкувавшись зі знайомим, вони розвернулися на заправці та поїхали до дороги, та за кермом постійно був ОСОБА_3 . Не доїжджаючи до кільця у м. Дубно, вони побачили проблискові маячки, водій автомобіля ОСОБА_3 призупинився та прийняв у праву сторону, однак чомусь не зупинився, а продовжив рух. Проїхавши кільце, ОСОБА_1 сказав йому зупинитися, він зупинився та відразу пересів на заднє сидіння машини. Підійшли працівники поліції, за кермом нікого не було та підійшли до ОСОБА_1 , так як він сидів спереду справа на сидінні пасажира і почали вказувати, що він перебував за кермом. ОСОБА_1 повідомляв поліцейським, що він не керував автомобілем. Він говорив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , щоб вони вийшли з машини і пояснили, хто їхав за кермом. Після чого, ОСОБА_2 повідомив поліцейських, що за кермом сидів саме ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 . Але поліцейські не взяли до уваги його пояснення. Вину у вчиненому не визнає, оскільки не керував транспортним засобом, який належить ОСОБА_2 , а тому і не повинен був проходити огляд на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 , який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання або відмову від давання показань, повідомив, подзвонив до нього ОСОБА_4 та сказав, що потрібно відвезти в Дубно ОСОБА_1 , на що він погодився. Коли вони відвезли ОСОБА_1 у м.Дубно, всю дорогу керував автомобілем саме він - ОСОБА_3 та, повертаючись назад, орієнтовно через пів кілометра він подивився в бокове дзеркало і побачив автомобіль поліції, який дуже швидко рухався, після чого він прийняв у праву сторону дороги, думав, що вони хочуть його обганяти, але, зрозумів, що вони його зупиняли. Тому, в цей час, почав шукати по кишенях посвідчення водія і зрозумів, що він не взяв посвідчення та ще в 11 год того дня випив пляшку пива. Тому, він знову продовжив рух, але ОСОБА_1 , який сидів поряд на пасажирському місці спереду праворуч, почав вимагати у ОСОБА_3 , щоб той зупинився на вимогу поліцейських. Тому, проїхавши ще кількасот метрів, він зупинився і, злякавшись, що в нього будуть проблеми, швидко пересів на сидіння ззаду, ліворуч. Коли підійшли працівники поліції, то відразу почали вимагати документи у ОСОБА_1 , йомовірно через те, що він сидів спереду. При цьому, у ОСОБА_3 не запитували, хто керував автомобілем, не відбирали у нього пояснення як свідка події, а відразу почали складати матеріали саме на ОСОБА_1 . Після того, як все сталося, ОСОБА_3 самостійно звернувся до УПП в Рівненській області ДПП НПУ із письмовою заявою щодо дійсних обставин справи, однак у відповідь лише отримав відмову.

Свідок ОСОБА_2 , який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання або відмову від давання показань, в судовому засіданні повідомив, 05.02.2023 він разом із ОСОБА_3 їздили по справах на автомобілі ОСОБА_2 . Ввечері того дня до нього подзвонив ОСОБА_1 та попросив завести його з смт. Млинів в м. Дубно по справах, тому він з ОСОБА_3 погодилися на його прохання і поїхали у м. Дубно. За кермом автомобіля був ОСОБА_3 , а сам автомобіль належав ОСОБА_2 , однак на себе він його не переоформив, так як користувався ним з метою подальшого перепродажу. Вони всі приїхали у м. Дубно та ОСОБА_1 з кимось зустрічався, а коли він вирішив свої справи, то прийшов до машини та сів на переднє пасажирське сидіння з правої сторони. За кермом був ОСОБА_3 та коли вони виїхали на дорогу, то побачили, що за ними їдуть працівники поліції і почали сигналити, ОСОБА_3 думав, що вони хочуть, щоб він дав їм дорогу та з`їхав в праву сторону, але вони і далі почали за ним їхати. ОСОБА_1 та він говорили ОСОБА_3 , щоб той зупинився, але ОСОБА_3 не зупинявся, бо сказав їм, що не мав із собою посвідчення водія. Коли ОСОБА_3 вже зупинився в районні Базарчика, то пересів з місця водія на заднє сидіння, відразу за водієм з лівої сторони, бо з правої сторони позаду сидів ОСОБА_2 . Коли підійшли працівники поліції, то відразу висловили вимоги до ОСОБА_1 , так як той був спереду, однак на місці пасажира праворуч, а місце водія було вільним. ОСОБА_1 говорив ОСОБА_3 , щоб той вийшов з машини та сказав поліцейським, що це він їхав, але той злякався і не вийшов. При цьому ОСОБА_2 сам підходив до поліцейських і говорив, що за кермом був саме ОСОБА_3 , однак поліцейські не взяли його усні пояснення до уваги, при цьому також не відібрали у нього письмових пояснень, як свідка події, щоб долучити до матеріалів справи, а почали складати протоколи про адміністративні правопорушенння відносно ОСОБА_1 , хоча той не був водієм транспортного засобу.

Захисник адвокат Рідченко М.В. просила закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_2 не був водієм транспортного засобу, а тому на нього не поширювалися вимоги ПДР щодо обов`язку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції. При цьому, саме працівники поліції не розібралися в ситуації, не встановили дійсного водія транспорного засобу, яким був саме ОСОБА_3 , про що і пояснював ОСОБА_2 на місці їх зупинки, щоб ставити законні вимоги до ОСОБА_5 щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому будь-яких доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом поліцейськими до матеріалів справи не додано. Захисник адвокат Рідченко М.В. просила закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопрорушення.

Суддя, заслухавши ОСОБА_1 , його захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, зробив такі висновки.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, згідно ст. 251 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається із відеозапису події "луцук" (а.с. 11), дослідженого в судовому засіданні, останнє не чітке і не можливо встановити водія транспорного засобу, як і не можливо встановити чи є пасажир справа спереду, однак силуети таких не проглядаються, що не достатньо для встановлення такого як доказу у справі. З відеозапису події "export-fd6dg" (а.с. 11) дослідженого в судовому засіданні, на останньому зафіксовано факт зупинки поліцейськими транспортного засобу "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_2 . Свій службовий автомобіль поліцейські зупинили позаду транспортного засобу "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_2 . Після чого, до "Skoda Octavia" підійшли працівники поліції, однак на місці водія у даному транспортному засобі нікого не було, при цьому у салоні автомобіля було троє чоловіків: спереду з правої сторони на місці пасажира - ОСОБА_1 , позаду з правої сторони - ОСОБА_2 , а з лівої сторони - ОСОБА_3 . При цьому, працівники поліції почали з`ясовувати хто керував даним автомобілем, однак ОСОБА_1 не підтверджував, що він був водієм. При цьому, на відеозаписі не зафіксовано факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , та зафіксовано, як свідок ОСОБА_2 підходить до працівника поліції і вказує, що автомобілем керував ОСОБА_3 . При цьому, працівники поліції між собою обговорили надану ОСОБА_2 інформацію, що за кермом сидів чоловік, який на даний час сидить ззаду з лівої сторони, за водійським сидінням, а не ОСОБА_1 . В подальшому працівники поліції складали матеріали про адміністративні правопорушення.

При цьому, із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, однак суддя критично ставиться до такого протоколу про адміністративне правопорушення та визнає останній недостатнім доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так як такий протокол є одним із доказів у справі та оцінюється на рівні з іншими доказами, а в сукупності з дослідженим відеозаписом не знайшов свого підтвердження в частині саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Окрім того, суд критично ставиться до письмових пояснень ОСОБА_6 , та рапорту ОСОБА_7 , які є працівниками поліції та безпосередньо зупиняли даний траснпортний засіб, а відтак є зацікавленими особами, при цьому останні вказують, що водій пересів на пасажирське сидіння, а ззаду сиділи двоє пасажирів, які заперечували, що керували транспорним засобом, однак належним відібранням пояснень у свідків є саме письмова форма пояснень, чого однак поліцейські не зробили та у свідків події письмових пояснень не відібрали.

Інших належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, які б вказували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, в матеріалах справи не має та судом не досліджено при встановленні обставин справи.

При цьому, суддею досліджено заяву ОСОБА_3 від 23.03.2023 (а.с. 40), спрямовану в УПП в Рівненській області, зі змісту якою останній вказує, що саме він керував транспортним засобом "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_2 , під час викладеної у протоколах про адміністративне правопорушення подіях, при цьому, забувши посвідчення водія та злякавшись відповідальності за кеурвання без посвідчення водія, він переліз на заднє сидіння, та сів поруч ОСОБА_2 та не зізнівся працівникам поліції про вчинене.

У відповідь на вказану заяву від УПП в Рівненській обалсті надійшла відповідь від 06.04.2023 про відмову у поданій скарзі (а.с. 43). Псля чого, ОСОБА_3 повторно звернувся із заявою, на що отримав відповідь, що дане питання уже було розглянуте (а.с. 54) від 07.04.2023 та від 10.05.2023 (а.с. 57).

Як вбачається із адвокатського запиту від 01.05.2023 (а.с. 50), захисник - адвокат Рідченко М.В. звернулася до УПП в Рівненській області із вимогою відкликання протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 та скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, з огляду на те, що керував транспортним засобом саме ОСОБА_3 , однак у відповідь останній направлено результати розгляду заяви ОСОБА_3 (а.с. 50, 51, 59-61).

З огляду на диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом є істотною умовою об`єктивної сторони правопорушення, без підтвердження якого відсутній склад правопорушення.

Разом з тим, із дослідженого відеозапису події, пояснень свідків не вбачається, що керував транспортним засобом "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_2 , 06.02.2023 о 00:44 в м. Дубно по вул. Сурмичі, 97 саме ОСОБА_1 , а відтак у останнього і не було обов`язку зупинятися на вимогу поліцейських 06.02.2023 о 00:44 в м. Дубно по вул. Грушевського, 54-а, так як така вимога до нього не стосувалася, як і не був зобов`язаний проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, з огляду на те, що такий обов`язок наявний лише у водіїв транспортних засобів.

Суддя зазначає, що будь-які сумніви, щодо події та складу адміністративного правопорушення оцінюються на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, що вбачається ст. 62 Конституції України, якою передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов?язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином суддя вважає, що «поза розумним сумнівом» відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, так як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджений, а відтак відсутня об`єктивна сторона адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Враховуючи, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.122-2 КУпАП настає за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, а за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто в даному випадку спеціальний суб`єкт правопорушення саме особа, яка керує транспортним засобом - водій, а не будь-яка особа, зокрема пасажир транспорного засобу, однак те, що ОСОБА_1 в даному випадку здійснював керування транспортним засобом при розгляді справи не підтвердилося та спростоване свідченнями свідків, що вказує на відсутність складу адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, суддя вбачає відсутніми підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 247, 251, 252, 266, 276-280, 283 КУпАП, суддя

постановив:

провадження в об`єднаній справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайоний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Повний текст постанови проголошено 06.06.2023 о 08:05.

Суддя М.В. Панчук