КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Старенького С.Є., учасника ДТП ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3 у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 вересня 2023 року про визнання винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень

Згідно з постановою судді, 20 липня 2023 року о 07 годині 40 хвилин в місті Києві, вул. Ю. Іллєнка, 28, пасажирка транспортного засобу «Honda Civic» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 , виходячи з вказаного транспортного засобу, не переконалася в безпеці своїх дій, відчинила передні праві двері, внаслідок чого відбулась ДТП з транспортним засобом «Toyota Camry» д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 5.2 г Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 вересня 2023 року щодо неї, а провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 499201 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що дана постанова суду винесена без урахування всіх наявних в справі даних, натомість судом зазначено необґрунтовані суперечливі висновки, які суперечать фактичним обставинам події.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що в постанові суду не зазначено суттєву обставину, яка докорінно впливає на вірну оцінку ситуації, а саме - під час початку руху автомобіля Тойота по тротуару, двері пасажира автомобіля Хонда вже деякий час були відкриті. Цей час становив 1,5 - 2 хвилини згідно з поясненнями ОСОБА_4 , та при відкриванні дверей автомобіля Тойота взагалі не було на тротуарі.

Отже, на думку апелянта, водій ОСОБА_5 повинна була вірно оцінити дорожню обстановку, яку вона виявила, заїхавши на тротуар та побачивши попереду автомобіль з відчиненими дверима. Проїжджаючи повз нього вона повинна була обрати безпечний інтервал між крайніми точками автомобілів, або дочекатися закриття дверей, якщо для проїзду було недостатньо місця.

Так, автомобіль Хонда був поставлений на стоянку на тротуарі поза межами проїзної частини, двері через які виходила пасажир були розташовані у протилежному від проїзної частини дороги в бік будинку №28 по вул. Ю.Ільєнка.

При цьому, на думку апелянта, суд проігнорував ту обставину, що під час відкриття дверей в автомобілі Хонда, автомобіль Тойота був відсутній на тротуарі, та з`явився там лише через 1,5 - 2 хвилини.

Отже, пасажир ОСОБА_1 при відкриванні дверей не могла бачити автомобіль Тойота та передбачити, що через 1,5 - 2 хвилини по пішохідній зоні тротуару проїде інший автомобіль.

Також в неї не було обов`язку не відкривати двері, оскільки автомобіль був розташований на тротуарі, з її боку рух автомобілів не повинен був здійснюватись через заборону такого руху, оскільки відповідно до п. 11.13. Правил дорожнього руху забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1 - 26.3 цих Правил.

Окрім того, апелянт вказує на те, що в даному випадку суд вдається до припущень, які не підтверджуються жодними обставинами справи.

Зокрема, суд не мав в розпорядженні будь яких відомостей, які давали б можливість визначити швидкість автомобіля. Також суд не володіє спеціальними знаннями для того, щоб самостійно визначити швидкість автомобіля, який рухався.

Також, суд не зазначив які саме пошкодження він досліджував, та до яких висновків прийшов в результаті дослідження.

При цьому, апелянт вважає, що суд проігнорував ту обставину, що автомобіль Тойота був пошкоджений ще до цієї ДТП, чому надав письмові докази адвокат Старенький С.С. Зокрема, водій ОСОБА_5 за два дні до цього скоїла ДТП за схожих обставин, та пошкодила свій автомобіль саме з того ж боку, що і в даній ДТП.

В діях ОСОБА_1 , на думку апелянта, не було складу адміністративного правопорушення, оскільки вона дотримувалася всіх обов`язків, які на неї покладені правилами, зокрема п. п. 5.1, 5.2, 5.3 ПДР України, та відповідно до п. 1.4 ПДР мала право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Водночас, водій автомобіля Тойота грубо порушила п. 11.13 ПДР, яким забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Також водієм автомобіля Тойота було порушено п. 13.3. ПДР, яким визначено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Проте суддею районного суду не вивчено та не враховано всі обставини справи, що призвело до постановлення незаконного і необґрунтованого судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та її захисника Старенького С.С., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення учасника ДТП ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 вересня 2023 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наведеними у постанові доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №499201 від 20 липня 2023 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , а також поясненнями вказаних осіб, наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, які викладені у постанові судді, фотографіями автомобіля з місця ДТП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що причиною зіткнення автомобіля Тойота з відкритими дверцятами автомобіля Хонда, стало порушення вимог п. п. 11.13, 13.3. ПДР водієм автомобіля Тойота ОСОБА_2 не ґрунтуються на вимогах закону та не підтверджуються матеріалами справи.

Зокрема, порушення водієм вимог п. 11.13 ПДР, яким забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, не може перебувати у причинному зв`язку з пошкодженням іншого автомобіля, у якого були відкриті чи відкрилися дверцята, які стали перешкодою для руху автомобіля під керування цього водія.

Що стосується вимог п. 13.3. ПДР, яким визначено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, то у матеріалах справи відсутні докази того, що для водій автомобіля Тойота ОСОБА_2 не дотрималась безпечного інтервалу з автомобілем Хонда, дверцята якого, за твердженням апелянта були відкриті до того, як автомобіль Тойота з`явився на тротуарі, де був запаркованим автомобіль Хонда.

Так, у письмових поясненнях ОСОБА_1 , приєднаних до протоколу про адміністративне правопорушення, зазначено, що вона перебувала в автомобілі Хонда, передні пасажирські двері якого були привідкриті. Автомобіль Тойота рухався по тротуару на досить великій швидкості та здійснив наїзд на автомобіль Хонда, чим спричинив пошкодження дверей, а саме: двері вирвано в іншу сторону (а.с. 3).

У своїх письмових поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення водій автомобіля Тойота ОСОБА_2 стверджувала, що вона заїхала на тротуар, щоб припаркуватись, а в момент її проїзду повз автомобіль Хонда, пасажир цього автомобіля відчинила дверцята, внаслідок чого були пошкоджені обидва автомобілі (а.с. 5).

При складанні протоколу про адміністративні правопорушення водій автомобіля Хонда ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях зазначав, що вийшовши з автомобіля він побачив, як його пасажир ( ОСОБА_1 ) відкрила двері, в які вдарив автомобіль, проїжджаючий поруч, внаслідок чого двері були пошкоджені.

Окрім того, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_4 вказав, що ОСОБА_1 намагалася закрити двері, щоб уникнути пошкодження транспортного засобу, проте сила удару була великою (а.с. 4).

Отже, письмовими поясненнями водія автомобіля Хонда ОСОБА_4 фактично підтверджуються письмові пояснення водія автомобіля Тойота ОСОБА_2 щодо механізму ДТП.

Згідно з показаннями, викладеними у постанові судді, в судовому засіданні суду першої інстанції водій ОСОБА_2 вказувала, що причиною зіткнення автомобіля під її керуванням з автомобілем Хонда було раптове відкриття пасажирських дверей автомобіля Хонда.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що перед тим, як відкрити двері, вона впевнилася, що це буде безпечним для інших, проте відразу після відкриття дверей не вийшла з автомобіля, оскільки намагалася віднайти свій телефон і в цей час відбулося зіткнення.

А водій автомобіля Хонда ОСОБА_4 в судовому засідання пояснив, що припаркувавши свій автомобіль на тротуарі, він вийшов з автомобіля та був біля багажнику авто, боковим зором побачив, як на тротуар в`їжджає автомобіль Тойота, в цей час двері його автомобіля були вже відкритими, далі почув удар та зіткнення.

Таким чином, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 давала пояснення, аналогічні її письмовим поясненням, які вона давала при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а ОСОБА_1 та ОСОБА_4 змінили свої пояснення про обставини ДТП.

Як убачається з оскаржуваної постанови, суддя районного суду не взяв до уваги пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Зокрема, суддя районного суду дійшов до висновку про те, що на тротуарі було припарковано ряд транспортних засобів, у тому числі, і автомобіль Хонда, умови при в`їзді на тротуар є такими, що швидкість автомобіля Тойота під керуванням ОСОБА_2 не могла бути великою.

Вказаний висновок у постанові судді ґрунтується на фотографіях з місця пригоди, на яких зафіксовані автомобілі, припарковані на тротуарі, а тому доводи апеляційної скарги про безпідставність такого висновку є неспроможними.

Також є неспроможними доводи апеляційної скарги про те, що пасажир ОСОБА_1 при відкриванні дверей не могла бачити автомобіль Тойота та при відкритті дверей в автомобілі Хонда, автомобіль Тойота був відсутній на тротуарі, оскільки з первинних письмових пояснень водія автомобіля Хонда ОСОБА_4 убачається, що ОСОБА_1 бачила автомобіль Тойота та навіть намагалась уникнути удару з відчиненими нею дверцятами автомобіля Хонда.

При цьому посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не могла передбачити, що через 1,5 - 2 хвилини по пішохідній зоні тротуару проїде інший автомобіль, який згідно з вимогами ДПР не повинен був рухатись по тротуару, також є неспроможними, оскільки відповідно до п. 11.13 ПДР у деяких випадках допускається рух транспортних засобів по пішохідній зоні тротуару.

Окрім того, автомобіль Хонда, пасажиром якого була ОСОБА_1 , також був запаркованим на тротуарі, як і інші автомобілі, зафіксовані на фото з місця пригоди, а тому для водіїв і пасажирів автомобілів, які паркуються на тротуарі, не може бути несподіваним поява інших автомобілів.

Враховуючи вищенаведену обставину, суддя апеляційного суду вважає некоректним посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 1.4 ПДР України мала право розраховувати, на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

У випадках, коли в діях всіх учасників ДТП є порушення вимог ПДР України, відповідальність за вчинення ДТП покладається на того учасника дорожнього руху, яким допущено порушення ПДР, що перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками ДТП.

У даному випадку порушення пасажиром автомобіля Хонда ОСОБА_1 вимог п. 5.2 г ПДР України потягло зіткнення автомобілів Хонда та Тойота та їх пошкодження, тобто вказане порушення перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, а тому доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є безпідставними.

Твердження апелянта про ігнорування суддею тієї обставини, що автомобіль Тойота був пошкоджений ще до ДТП, у якій сталося зіткнення з автомобілем Хонда спростовуються даними схеми ДТП, У якій зафіксовані пошкодження автомобілів, які об`єктивно підтверджуються фотографіями з місця ДТП (а.с. 2, 78-79).

При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суддя районного суду дотримався вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, постанова судді відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості, а тому суддя апеляційного суду не убачає підстав для скасування постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 вересня 2023 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закриття провадження у справі за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, як про це прохає апелянт.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 вересня 2023 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

[1]Справа №761/27645/23

Провадження № 33/824/4603/2023

Головуючий у першій інстанції Кваша А.В.

Доповідач Ковальська В.В.