Справа № 308/3102/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Марини В.Г., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №057281 від 12.02.2023 року ОСОБА_1 12.02.2023 року о 21 год. 12 хв. в м. Ужгород, вул. Минайська, 6, керував транспортним засобом «Ауді А6», номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився о 21:24 год., від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

02.03.2023 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про прийняття як доказу висновку щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння Закарпатського обласного медичного центру психічного здоров`я та медицини залежностей за №297 від 12.02.2023 року.

13 березня 2023 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Марини В.Г. надійшли письмові пояснення щодо протоколу про адміністративне правопорушення. Захисник зазначив, що 12.02.2023 року о 21 год. 20 хв., ОСОБА_2 рухався за кермом власного авто в м. Ужгороді по вул. Минайській в сторону площі Кирила і Мефодія. Неподалік пішохідного переходу, перед перехрестям вул. Пестеля, останній був зупинений патрульною поліцією. Процедура зупинки була здійснена шляхом ввімкнення проблискових маячків на автомобілі патрульних. Причиною зупинки, як пояснив поліцейський, був повільний рух автомобіля по вул. Минайській, тобто зі швидкістю біля 30 км/год. З цього моменту розпочалась конфліктна ситуація з поліцейськими. Водій пояснив, що дійсно рухався по вул. Минайській зі невеликою швидкістю, біля 30 км/год з причин повної відсутності освітлення вулиць, і знизив швидкість перед дорожньою розміткою пішохідного переходу, де трапляються ДТП, навпроти перехрестя вул. Пестеля. Крім того, повідомив, що в його салоні автомобіля знаходяться неповнолітні діти, 10 та 4 років, хвилювався за їх безпеку. Поліцейські поводили себе некоректно, зневажливо, безпідставно один з них вказав, що ОСОБА_2 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, і запропонував поїхати до медичної установи для проведення перевірки на стан сп`яніння. Разом з тим, всупереч порядку проведення огляду, не запропонував на місці зупинки провести огляд за допомогою відповідних приладів. ОСОБА_2 зауважив, що з ним знаходяться неповнолітні діти, і запропонував відвезти їх до родичів, а потім поїхати на огляд до медичного закладу. Діти плакали і на вулиці було холодно. Поліцейський не погодився, стан дітей нікого не цікавив. Він викликав інший патрульний екіпаж, щоб інші поліцейські їх доставили до родичів. Після прибуття нового екіпажу, поліцейські що прибули, відмовилися відвозити дітей і поїхали з місця. В цей час, на вулиці був мороз, мінусова температура, діти вийшли з автомобіля на вулицю, залякані діями поліцейських, почали плакати і проситись додому. Водій знову звернувся до поліцейських і запропонував відвезти дітей додому і потім прослідувати в медичний заклад. Поліцейські на це не зреагували та протягом 15 хвилин в своєму автомобілі оформляли папери. Після цього спитали, чи він буде підписувати складені ними документи. В силу ряду порушень дій поліцейських, ОСОБА_2 відмовився від спілкування, ознайомлення з документами та їх підпису. Після цього, ОСОБА_2 відвіз дітей додому та, як і пообіцяв поліцейським, прибув до медичного закладу, де отримав висновок щодо результатів медичною огляду, який долучений до матеріалів адміністративного провадження. Через деякий час, з відділу поліції про адміністративні провадження, ОСОБА_3 було повідомлено, що на нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП і скеровано до суду.

Захисник зазначив, що співробітники поліції не мають права зупиняти автомобіль без поважної причини. У разі якщо адміністративне правопорушення передбачене ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення було виявлене працівниками поліції під час незаконної зупинки, це може поставити під сумнів подальшу процедуру оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зі слів поліцейського, підставою для зупинки була їзда зі швидкістю 30 км/год., і, таким чином, нібито водій перешкоджав їхати поліцейському автомобілю швидше. Працівниками поліції не було задокументовано та доведено належними чином факту порушення ОСОБА_4 положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням.

Крім цього, вказав, що поліцейським не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, що є прямим порушенням положень ст. 266 КУпАП. Оскільки поліцейський повинен спочатку запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів. Натомість водієві одразу ж було запропоновано їхати до медичного закладу. Однак з об`єктивних причин, вищевказаних, він відмовився їхати, і запропонував спочатку відвезти малолітніх дітей додому, а потім прослідувати до медичного закладу. Вважає, що процедура проходження огляду була порушена, що відповідно до ст. 266 КУпАП робить її недійсною.

Зазначив, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, що свідчить про те, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли ОСОБА_5 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. З висновку лікаря вбачається, що ОСОБА_2 не вживав алкогольні напої чи інші речовини, пройшов процедуру огляду відповідно до Інструкції та ст.266 КУпАП, відтак подія і склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

В судовому засіданні 22.03.2023 ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП заперечував, просив закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Марина В.Г. в судовому засіданні підтримав усе викладене у поданих запереченнях. Крім того зазначитв, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, які повідомили причину зупинки те, що він рухався з дуже малою швидкістю 30 км/год. На що ОСОБА_1 зазначив, що рухався повільно через те, що у його транспортному засобі двоє малолітніх дітей. Після чого, працівник поліції запитав у водія чи вживав він алкогольні напої та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився проходити такий огляд, але запитував працівників поліції чи можна з дітьми їхати, оскільки не було кому за ними приїхати, пішов до свого транспортного засобу почав збирати дітей. Однак, діти почали плакати, через що він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. В подальшому, в межах двох годин після зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 самостійно звернувся до КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння та отримав висновок лікаря про те, що не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Захисник наголосив на тому, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки водію не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Враховуючи наведене просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши позицію захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регламентований ст. 266 КУпАП, норми якої є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті. Такий висновок підтверджується положеннями частини 6 цієї статті, в якій зазначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я, наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).

Відповідно до п.п.2, 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частини 2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч.3 ст.266 КУпАП).

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП, огляд, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Зазначеними правовими нормами стверджується, що водій вважається таким, що порушив вимоги п.2.5 ПДР, лише у разі його відмови від проходження в установленому порядку огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я.

При цьому, аналіз вимог статті 130 КУпАП вказує на те, що під відмовою від проходження огляду законодавцем закладено умисну та свідому дію особи, виражену у небажанні вчиняти активні дії для проходження огляду на стан сп`яніння, за умови наявності для цього усіх необхідних умов.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП особами, уповноваженими на складання протоколів, долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №057281 від 12.02.2023 року; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС № 6537117 від 12.02.2023, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн., за те, що ОСОБА_1 12.02.2023 року о 21.26 год. в м. Ужгород, вул. Минайська, 6, керував транспортним засобом «АUDI», номерний знак НОМЕР_1 , об 21 год. 12 хв. обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР; розписку, якою ОСОБА_1 підтверджує факт залишення на зберігання транспортного засобу марки «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 6, котра без дати та підпису; відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд перевіряє дійсність процедури фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння та її відповідність вимогам закону на підставі відеозапису.

Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку із тим, що їхав по м.Ужгород із швидкістю 20 км/год, на що ОСОБА_6 відповідає, що їде так у зв`язку із тим, що з ним діти. На вимогу поліцейських показує посвідчення водія та реєстраційний талон. Поліцейський запитує ОСОБА_1 , чи вживав він алкогольні напої, на що останній відповідає, що ні. Запитує, чи пройдете він огляд на місці чи в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відповідає, що в закладі охорони здоров`я. Після цього поліцейський запитує, чи забере хтось дітей, оскільки «ця процедура займе не 5 хвилин». На запитаня поліцейських ОСОБА_1 відповідає, що дітей, які знаходилися в машині, немає кому забрати. Після цього поліцейські викликають ще один екіпаж поліції. Працівник поліції вказує, що діти можуть також поїхати в медзаклад. В 21:21 поліцейські сідають в машину, зазначають що ОСОБА_6 не відмовляється проходити огляд, що збирає дітей. О 21:24 ОСОБА_6 повідомляє, що діти плачуть, і що він не може їхати в медзаклад, та відмовляється.

Згідно долученого ОСОБА_1 висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуть увагу та швидкість реакції №297 від 12.02.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був оглянутий 12.02.2023 року о 22 год.15 хв., за його самозверненням, є тверезим (ознак сп`яніння не виявлено).

За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок № 1103) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1452/735), щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у разі незгоди з проходженням огляду на місці зупинки транспортного засобу - в закладі охорони здоров`я, та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності.

Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається із переглянутого відеозапису поліцейський після перевірки документів у ОСОБА_1 запитує чи вживав він алкогольні напої та чи пройде він огляд на стан сп`яніння. При цьому, поліцейський не повідомив ОСОБА_1 що в нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, та не назвав, які ознаки сп`яніння вбачаються у нього та у зв`язку із якими ознаками пропонує пройти огляд на стан сп`яніння.

Також, із дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 вів себе коректно, ознак, які б вказували на порушення мови чи порушення координації рухів (які зазначені в протоколі про адміністравтине правопорушення) на відеозаписі не відображено.

На переконання судді, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вказаних ознак сп`яніння, які були б безумовною підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння, не встановлено, що, на думку суду, вказує про відсутність об`єктивних підстав для проведення огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Якщо проведення такого огляду вимагалося працівниками поліції без видимих на те причин, відмова від проходження медичного огляду правових наслідків не породжує.

Враховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, приходжу до висновку, що поза розумним сумнівом не було доведено вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП.

Виходячи зі змісту положень ст.ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. За приписами КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Керуючись ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

В силу положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

За таких обставин, враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що особами уповноваженими на складання протоколів про адміністративне правопорушення не надано беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, достатніх, допустимих та безсумнівних доказів які б «поза розумним сумнівом» доводили винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП надано не було, приходжу до переконання, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а відтак, з точки зору достатності доказів, матеріали справи не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 130, 247, 251, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило