Справа № 211/3400/23
Провадження № 3/211/2045/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 грудня 2023 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 КпАП,-

ВСТАНОВИВ :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 266388 від 21.05.2023 року водій ОСОБА_1 20.05.2023 року о 22 год. 43 хв., керував транспортним засобом марки ВАЗ 2105 державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Кривому Розі у Довгинцівському районі по вул. Дніпровське шосе, біля буд. 80, з явними ознаками стану алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, порушення координації рухів та мови, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у повному обсязі проходити відмовився. Факт руху зафіксовано на на відеореєстратор «XIAOMI», спілкування зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 475164, 475160, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 звернувся до суду із письмовим поясненням , у якому просив провадження по справі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу, інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Під час розгляду справи проглянуто диск з відеозаписом, який доданий до матеріалів справи в якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Згідно вимог Закону України, суд розглядає справу в межах тих матеріалів які направлені до суду, дослідивши які, суд зробив певні висновки.

Так з доданого відеозапису вбачається, що причиною зупинки водія ОСОБА_1 є порушення правил дорожнього руху, а саме: не працював стопсигнал, відсутній бризговик, не було завчасно ввімкнуто показчик повороту. Такі причини інспектор патрульної поліції назвав в ході подальшого спілкування з водієм ОСОБА_1 лише на вимогу останнього.

Законом України Про національну поліцію чітко визначені підстави, межі та спосіб обмеження вільного пересування громадян. Так, у статті 35 цього Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, поінформувавши водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1 ст.35).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 15.03.2019 року по справі № 686/11314/17 працівником поліції повинно бути задокументовано та доведено факт порушення водієм ПДР України, а саме повинен бути складений протокол про притягнення водія до відповідальності за порушення ПДР України, що є причиною зупинки транспортного засобу, перед прийняттям постанови або притягненням до відповідальності за вчинення іншого правопорушення.

Проте матеріали справи не містять відомостей про притягнення водія ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ПДР України, які були підставою для зупинки та висування вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 266388 від 21.05.2023 року, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105 державний номерний знак НОМЕР_1 20.05.2023 року о 22-43 годині по вул. Дніпровське шосе, біля буд. № 80 у м. Кривий Ріг.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Свобода пересування є конституційним правом кожної людини, котра законно перебуває на території України (ст. 33 Конституції України), тому зупинка автомобіля повинна відбуватись на підставах та в порядку, передбачених Законом України «Про національну поліцію» та ПДР.

До протоколу додано рапорт від 21.05.2023р., складений інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Лавренко А., відповідно до якого вказано, що 20.05.2023 року екіпажем № 204 було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2105 державний номерний знак НОМЕР_1 згідно ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», але не вказана жодна з причин, що зазначені в ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», якими передбачено вичерпний перелік підстав зупинки транспортного засобу, а тому з огляду на вказане у суду не залишається сумнівів в суб`єктивності дій поліцейських, які використовуючи нікчемний привід, зупинили водія ОСОБА_1 і пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, що в своїй сукупності підтверджує обставини його безпідставного зупинення поліцейськими.

Суд враховує концепцію ЄСПЛ «Плоди отруйного дерева» (рішення ЄСПЛ у справі «Гефген проти Німеччини») а саме, що якщо первісний доказ отримано з порушенням, то і наступні докази, отримані на підставі цього доказу є недопустимими, в даному випадку первісним доказом є правомірність зупинки автомобіля, і дані дії вчинені з порушенням, що тягне за собою відповідні наслідки.

До протоколу додано роздруківку з спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510», відповідно до якого огляд проводився 20.05.2023 року о 22:54:40 годині, за результатом огляду у ОСОБА_1 виявлено стан сп`яніння 2,47‰, тест № 143 з яким як вбачається з ОСОБА_1 не погодився.

Разом з тим, у п.3 розділу II Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено про те, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Пунктом 4 цієї ж Інструкції передбачає, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Відповідно до п.10 розділу II Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Форма акту огляду затверджена даною Інструкцією.

Отже, профільна Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння (затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я, МВС від 09.11.2015 №1452/735) встановлює, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1 розділу II Інструкції).

Частиною 2 ст. 8 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування». Розділом «Інтервали технічного обслуговування» передбачені інтервали технічного обслуговування приладу, перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців.

Крім того, датою останнього калібрування (градуювання) алкотестеру, який було надано для продуття ОСОБА_1 є 07.09.2022р., отже термін міжповірочного інтервалу сплив ще 08.03.2023р.

З наведеного вище вбачається, що на дату застосування поліцейськими вказаного технічного засобу з метою огляду ОСОБА_1 , а саме 20.05.2023р. його технічний стан перевищував передбачений інструкцією 6-місячний інтервал необхідного калібрування цього технічного засобу, що не відповідає вимогам ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності.

Отже, результат огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» від 20.05.2023р. тест №143 , не можуть бути прийняті як належний та допустимий доказ, який не викликає сумнів у своєї достовірності, щодо перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу спростовує доказове значення наявного у матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Alcotest7510.

Також згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та рапортом, у водія ОСОБА_1 в ході спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів та мови.

Разом з тим з відео неможливо встановити, чи перебував водій ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, при цьому свідки які б могли підтвердити зазначені ознаки сп`яніння не залучались, отже через відсутність даних відомостей, їх неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , які вказані у протоколі є безпідставними та недоведеними та не заслуговують на увагу суду.

Крім того матеріали справи не містять відеозапису, на якому було б зафіксовано вручення ОСОБА_1 , направлення на проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене , обставина, того що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ніякої доказової бази про склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, не несе.

Отже суд приходить до висновку, що протокол складено на лише припущеннях та ставить під сумнів те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи по суті, а у суду виникли сумніви щодо правдивості даних в ньому щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та законності його складання, то в такому випадку він не може слугувати як належний, допустимий доказ по справі.

У рішенні від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня винесення постанови.

Суддя: С. В. Ткаченко