ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/5758/23 Головуючий в 1 інст. Гашук К.В.
Провадження № 33/807/819/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст.124, ст.122-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є пенсіонером, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 гривень, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 27.06.2023 на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_1 надійшли протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 278788 від 17.06.2023 за ст. 124 КУпАП, та протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 389679 від 17.06.2023 за ст. 122-4 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 17.06.2023, о 17 год. 52 хв., у м. Запоріжжя, на вул. Дунайська, біля буд. 14, керуючи транспортним засобом Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався у безпеці, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення із транспортним засобом Toyota Auris, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальний збиток.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 13.3, 2.3.б Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 17.06.2023, о 17 год. 52 хв., у м. Запоріжжя, на вул. Дунайська, біля буд. 14, керуючи транспортним засобом Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснивши зіткнення із транспортним засобом Toyota Auris, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ОСОБА_1 місце пригоди залишив.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування вказує, що він 10.09.2023 року отримав важку травму голови і без свідомості перебував в 5-тій міській лікарні.

Посилаючись на вказаний стан здоров`я, апелянт вказує, що не мав можливості приймати участь в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки справу було розглянуто без його участі.

Постанову суду першої інстанції просить скасувати та матеріали справи направити на новий розгул до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суддя апеляційного суду дійшов до наступних висновків.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 не був присутнім під час постановлення судового рішення стосовно нього, відомості про отримання ним копії постанови суду щодо нього в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими, виходячи з принципу правовладдя, який визнається і діє в Україні (ст. 8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, суддя апеляційного суду доходить до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію апелянта, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №278788 (а.с.1, т.2), яким ОСОБА_1 інкриміновано те, що він 17.06.2023, о 17 год. 52 хв., у м. Запоріжжя, на вул. Дунайська, біля буд. 14, керуючи транспортним засобом Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався у безпеці, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення із транспортним засобом Toyota Auris, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальний збиток. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 13.3, 2.3.б Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП;

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №278789 (а.с.1, т.1), яким ОСОБА_1 інкриміновано те, він 17.06.2023, о 17 год. 52 хв., у м. Запоріжжя, на вул. Дунайська, біля буд. 14, керуючи транспортним засобом Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснивши зіткнення із транспортним засобом Toyota Auris, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ОСОБА_1 місце пригоди залишив;

- у схемі місця ДТП (а.с.2, т.2), якою зафіксоване місце ДТП та механічні пошкодження транспортного засобу, яким керував потерпілий;

- письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_2 (а.с.3, т.2), в яких він вказав, що 17.06.2023 року о 17 годині 52 хвилин, транспортний засіб д.н. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з його транспортним засобом НОМЕР_2 , після чого зник з місця ДТП. Водій транспортного засобу НОМЕР_1 мав виражені ознаки алкогольного сп`яніння;

- у копії акту огляду та направлення на огляд (а.с.5,т.2), з яких вбачається, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу, відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння;

- копії письмових пояснень свідка ОСОБА_3 (а.с.6, т.2), в яких він вказав, що він бачив, як водій транспортного засобу Мазда 3 скоїв зіткнення з автомобілем Тойота, після чого покинув місце події;

- копії письмових пояснень свідка ОСОБА_4 (а.с.7, т.2), в яких він вказав, що він став свідком, того як автомобіль Мазда 3 за кермом якого був ОСОБА_1 не міг заїхати до гаражу. Після чого, викликав поліцію, оскільки ОСОБА_1 мав виражені ознаки алкогольного сп`яніння;

- у копії письмових пояснень свідка ОСОБА_5 (а.с.8, т.2), в яких він вказав, що 17.06.2023 року приблизно о 17 годині 53 хвилин він побачив, як до гаражу № 8 по вул. Тбіліська, 9 під`їхав автомобіль Мазда 3 під керуванням ОСОБА_1 та намагався припаркувати автомобіль до гаражу. За зовнішнім виглядом ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння;

- на фотосвітлинах з місця події (а.с.12, т.2), з яких вбачається, що автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження, внаслідок вищевказаної події. Вказані пошкодження за розташуванням узгоджуються із наявними пошкодженнями на бампері транспортного засобу Мазда 3;

- на оптичному носії інформації у вигляді СД-диску із відеозаписами (а.с.13, т.2), якими зафіксовано, що ОСОБА_1 під час події вів себе агресивно стосовно працівників поліції, виражався нецензурною лайкою. Встановлено, що ОСОБА_1 дійсно є водієм транспортного засобу Мазда 3, який 17.06.2023 року здійснив зіткнення з автомобілем потерпілого. Також на диску мається відеозапис з місця події, де ОСОБА_1 перебуває за кермом транспортного засобу після зіткнення, однак не зважаючи на це він покинув місце ДТП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу доведення вказаним доказами по за розумних сумнівів вини ОСОБА_1 у чиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП.

Апеляційний суд перевіряючи вищенаведені докази, вважає, що водій ОСОБА_1 17.06.2023 р. порушив вимоги п. 10.1, п. 13.3, п. 2.3б ПДР України. Вказані дії ОСОБА_1 знаходяться в причино - наслідковому зв`язку між діями і наслідками, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд вважає, що в судовому засіданні суду першої інстанції було доведено те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10а ПДР України, за що передбачена від повільність за ст.122-4 КУпАП.

Вказаний висновок слідує з дослідженого змісту відеозапису, де ОСОБА_1 , будучи водієм автомобіля, скоїв зіткнення з транспортним засобом потерпілого та знаючи це, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно покинув місце ДТП.

Доводи апелянта про те, що суд неправомірно розглянув справу без його участі та судом було істотно порушено його прав і свободи є непереконливим та таким, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Велика палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі № 11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є абсолютним.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі N 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 повідомлявся засобами поштового зв`язку про судове засідання (а.с.16, а.с.17 т.1) та повідомленнями через засоби зв`язку (а.с.19, а.с.20, т.1).

ОСОБА_1 після отримання 4 серпня 2023 року повідомлення про розгляд справи відносно нього, 16 серпня 2023 року звернувся особисто до суду першої інстанції із заявою про надання матеріалів справи для ознайомлення, 21 серпня 2023 року згідно його розписки ознайомився із матеріалами справи. (а.с.19-21, т.1).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вжив всіх заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, останній знав про дату, час і місце судового розгляду.

Із заявою про відкладення розгляду справи 13 вересня 2023 року до суду ОСОБА_1 не звертався.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що він 13.09.2023 року у зв`язку з погіршенням здоров`я не зміг з`явитися в судове засідання, апеляційний суд вважає, що вказані доводи не можуть бути безумовною підставою для скасування судового рішення.

Так по-перше оскільки про поважність причини неявки до суду ОСОБА_1 своєчасно суд не повідомив, у суду першої інстанції не було передбачених законом підстав для відкладення судового розгляду.

По-друге, згідно доданої до апеляційної скарги копії карти виїзду швидкої медичної допомоги, син ОСОБА_1 викликав для ОСОБА_1 ШМД 13 вересня 2023 року о 10.28 год., ШМД прибула до ОСОБА_1 о 10.38 год. ОСОБА_1 від транспортування до медичного закладу та від огляду відмовився. Закінчено виклик було о 11.10 год. Судове засідання 13 вересня 2023 року було призначене на 13.00 год. З огляду на наведене у ОСОБА_1 було достатньо часу повідомити суд першої інстанції про неможливість прибути до судового засідання.

Разом з тим судом апеляційної інстанції було задоволено клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, його дуло своєчасно повідомлено про час та місце розгляду його апеляційної скарги, під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 було забезпечено можливість в повній мірі реалізувати всі надані йому законом права і свободи, його доводи та доводи потерпілого були заслухані в апеляційному суді, було досліджено докази у справі.

Апелянтом безпосередньо в судовому засіданні не було наведено фактів та обставин, які могли б бути підставою для скасування судового рішення.

Також апеляційний суд вважає, що апеляційна вимога ОСОБА_1 про направлення справи на новий розгляд до Комунарського районного суду м. Запоріжжя є безпідставною, оскільки за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право постановити рішення про: 1) залишення апеляційної скарги чи протесту прокурора без задоволення, а постанови без змін; 2) скасування постанови та закриття провадження у справі; 3) скасування постанови та прийняття нової постанови; 4) зміну постанови.

Таким чином, право апеляційного суду скасувати постанову суду першої інстанції із призначенням нового розгляду справи в суді першої інстанції не передбачене законом.

З огляду на викладене, суддя апеляційного суду не знаходить підстав для скасування постанови суду першої інстанції, яка є законною та такою, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга апелянта задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/5758/23