ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 689/1889/23

Провадження № 33/4820/669/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Селезньової М.Д., потерпілої ОСОБА_1 , її представника адвоката Худняка В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката Теліцина А.М. на постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2023,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою освітою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає по АДРЕСА_2 , працюючого водієм ТОВ ТРАНС-ЛОГІСТИК м. Бровари,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням, на момент розгляду справи, строків накладення адміністративного стягнення.

За постановою місцевого суду 19 липня 2023 року близько 13 год. 20 хв. на 230 км + 150 м автомобільної дороги Н-03 Житомир-Чернівці, в с. Солобківці Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 , керуючи вантажним автомобілем SCANIA F440, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом Shmitz, д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення п.п. г п. 14.2. Правил дорожнього руху (затв. Постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306, далі - ПДР), перед початком обгону попутного автомобіля TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , не переконався, що після обгону він зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу, внаслідок чого, повертаючись на займану смугу створив перешкоди вказаному транспортному засобу, що в свою чергу спричинило створення аварійної обстановки, а саме: для забезпечення особистої безпеки примусило водія автомобіля TOYOTA RAV 4 ОСОБА_1 різко змінити напрямок руху вправо, щоб уникнути зіткнення.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_2 адвоката Теліцин А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову, якою закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП. Вказує, що потерпіла стверджує, що таке порушення було допущено ОСОБА_2 під час перестроювання ТЗ під керуванням ОСОБА_2 в смугу руху, де рухався її автомобіль. За таких обставин дії ОСОБА_2 не можуть кваліфікуватись як порушення вимог пп. «г» п. 14.2, а лише як порушення вимог 10.1 та 10.3 ПДР України, що не ставиться у вину ОСОБА_2 . На думку захисту, жодним чином, не вбачається причинно-наслідкового зв`язку дій водія ОСОБА_2 зі створенням аварійної обстановки, оскільки, остання, виникла внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 14.3 ПДР України.

Із досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що під час здійснення маневру обгону ТЗ під керуванням ОСОБА_2 , автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та автомобіль, який рухався попереду під керуванням ОСОБА_3 , знаходились на одній смузі руху. Водій ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що його автомобіль рухався під час обгону з стабільною швидкістю, і що він не пригальмовував.

Звертає увагу, що в судовому засіданні водій ОСОБА_3 пояснив, що дистанція між його автомобілем та автомобілем TOYOTA RAV 4 була близько 200 метрів, а потім уточнив, що дещо ближче, що контактування автомобілів Газель та TOYOTA RAV 4 відбулось боковими частинами, що він швидкість автомобіля не зменшував, не бачив щоб «підрізали» Тойоту.

З відеозапису вбачається як свідок ОСОБА_4 вказує: «Жіночка добавила газу і почала обганяти Газель» (файл №15 запис з 13 год. 41 хв. до 13 год. 55 хв., файл 11 запис з 16 год. 31 хв. до 16 год. 39 хв., де поліцейські доводять, що водій ОСОБА_1 , під час обгону прискорювала свій автомобіль). Матеріали справи не містять інших доказів, окрім відеозапису події.

Вважає, що обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, що призвело до незаконного рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілої та її представника, які вважали постанову суду законною та обґрунтованою, просили залишити її без змін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №406439 від 19.07.2023 вбачається, що ОСОБА_2 ставиться у вину порушення п.п. «г» п. 14.2 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.5 ст.122 КУпАП.

Підпунктом «г» пункту 14.2 ПДР України передбачено, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.

Санкцією ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

За змістом ч.5 ст.122 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

З аналізу вищенаведених норм ПДР України та КУпАП вбачається, що відповідальність за ч.5 ст.122 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок цього спричинив створення аварійної обстановки.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 вину не визнав та показав, що 19.07.2023, завантажившись в м. Кам`янець-Подільському та перебуваючи за кермом вантажного автомобіля SCANIA F440, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом, він їхав в м. Кременчук Полтавської області. Близько 13 години, в с. Солобківці, він наздогнав колону автомобілів, які їхали за автомобілем ГАЗ з будою для хлібобулочних виробів. Коли вказаний транспортний засіб обігнали більшість автомобілів з колони, то за автомобілем ГАЗ залишився легковий автомобіль TOYOTA червоного кольору і він, переконавшись, що немає зустрічних транспортних засобів, вирішив здійснити обгін як автомобіля TOYOTA, так і автомобіля ГАЗ, які їхали в його смузі руху. Під час обгону вказаних транспортних засобів швидкість його автомобіля була біля 60 км/год. Коли після обгону даних транспортних засобів він повертався в свою смугу руху, то подивився в дзеркало заднього виду і переконався, що нічого не перешкоджає йому завершити обгін. Через півгодини, в с. Правдівка, його зупинили працівники поліції і повідомили, що він нібито створив аварійну обстановку під час обгону транспортних засобів в с. Солобківці.

Проте, такі його показання, а також доводи про відсутність в діях складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, підтверджується належним чином дослідженими судом доказами, яким надана вірна юридична оцінка, а саме: протоколом по адміністративне правопорушення від 19.07.2023 року серії ААД №406439 складеним поліцейським УПП в Хмельницькій області рядовим поліції Гвоздюком В.С., з якого слідує, що 19 липня 2023 року близько 13 год. 20 хв. на 230 км + 150 м автомобільної дороги Н-03 Житомир-Чернівці, в с. Солобківці Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 , керуючи вантажним автомобілем SCANIA F440, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом Shmitz, д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення п.п. г п. 14.2. Правил дорожнього руху (затв. Постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306, далі - ПДР), перед початком обгону попутного автомобіля TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , не переконався, що після обгону він зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу, внаслідок чого, повертаючись на займану смугу створив перешкоди вказаному транспортному засобу, що в свою чергу спричинило створення аварійної обстановки, а саме: для забезпечення особистої безпеки примусило водія автомобіля TOYOTA RAV 4 ОСОБА_1 різко змінити напрямок руху вправо, щоб уникнути зіткнення.

Поясненнями, наданими в суді першої та апеляційної інстанції потерпілої ОСОБА_1 , яка підтвердила, що 19.07.2023 вона на автомобілі TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_3 , їхала додому в м. Хмельницький, із с. Косиківці Кам`янець-Подільського району. Окрім неї в автомобілі також був її неповнолітній син. Близько 13 години, в с. Солобківці, її наздогнав вантажний автомобіль SCANIA з причепом. Швидкість її автомобіля була біля 50 км/год. Попереду неї їхав автомобіль ГАЗ з будою для хлібобулочних виробів, який з`їхав на узбіччя, щоб надати іншим автомобілям можливість здійснити його обгін. Після цього вантажний автомобіль SCANIA виїхав на зустрічну смугу руху та почав обганяти її автомобіль. Коли керований нею транспортний засіб був на рівні середини причепу вантажного автомобіля SCANIA, який рухався по зустрічній смузі, в попутному напрямку, та виконував маневр обгону, то останній почав зближуватися з боковою частиною її автомобіля. Побачивши, що вантажний автомобіль почав повертатися в її смугу руху і зрозумівши, що своїм причепом він може допустити зіткнення з її автомобілем, побоюючись за своє життя та життя дитини, вона почала пригальмовувати та була змушена змінити напрямок руху вправо, в напрямку узбіччя, де в цей час їхав автомобіль ГАЗ з будою для хлібобулочних виробів. Внаслідок цього відбулося зіткнення керованого нею автомобіля, зокрема правою частиною, із автомобілем ГАЗ. Також потерпіла ствердила, що після зупинки керованого нею автомобіля, до неї підбіг водій іншого вантажного автомобіля ОСОБА_4 , який їхав за автомобілем, керованим ОСОБА_2 , і розповів, що саме останній порушив правила дорожнього руху, створивши аварійну обстановку. Після цього вона викликала працівників поліції.

Свідок ОСОБА_3 , допитаний судом першої інстанції вказав, що 19.07.2023 близько 13 години, через с. Солобківці, на автомобілі ГАЗ з будою для хлібобулочних виробів, він повертався з рейсу на хлібозавод в м. Хмельницький. Позаду нього їхала колона автомобілів і щоб не заважати їм він з`їхав на узбіччя, де і продовжив рух. Швидкість його автомобіля була біля 50 км/год. Через деякий час він відчув удар в ліву частину свого автомобіля. Коли зупинився, то побачив, що зіткнення з його транспортним засобом допустила ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем TOYOTA червоного кольору. Як пояснила ОСОБА_1 , вона була змушена здійснити наїзд на його автомобіль, оскільки її підрізав вантажний автомобіль SCANIA, який виконував обгін. В цей же час до них підбіг водій вантажного автомобіля Mercedes-Benz ОСОБА_4 , який рухався позаду автомобіля SCANIA, і сказав що зараз наздожене останнього, так як саме той створив аварійну обстановку.

Ставити під сумнів такі показання свідка немає, тому відповідні доводи апеляційної скарги відхиляються.

Відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано, як в с. Правдівка Хмельницького району працівниками поліції був зупинений вантажний автомобіль SCANIA з напівпричепом, під керуванням ОСОБА_2 , і, в цей же час, на місце зупинки приїхав вантажний автомобіль Mercedes-Benz під керуванням ОСОБА_4 , при цьому останній стверджував, що саме ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, під час обгону автомобіля TOYOTA, під керуванням ОСОБА_1 , створивши аварійну обстановку, що підтверджується і письмовими поясненнями ОСОБА_4 , наявний в матеріалах справи (а.с. 7).

Проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності вважаю, що дії ОСОБА_2 при вчиненні маневру обгону та поверненні на займану смугу, були неочікуваними для водія ОСОБА_1 , так як маневр був вчинений у безпосередній близькості до її автомобіля, що змусило її миттєво реагувати на дорожню обстановку, внаслідок якої ОСОБА_1 була змушена вжити заходів, а саме, різко змінити напрямок руху для уникнення зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 чим створена аварійна обстановка.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, а саме - у порушенні ПДР України, що призвело до створення аварійної обстановки.

Оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою.

Твердження сторони захисту про порушення ОСОБА_2 вимог п.п.10.1 та 10.3 ПДР України, є безпідставними, оскільки пунктом 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а пункт 10.3 ПДР України передбачає, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч, однак у даному випадку ОСОБА_2 здійснював маневр обгону, а не перестроювання. Відтак його дії вірно кваліфіковані як порушення пп. «г» п. 14.2 ПДР України.

Викладені в апеляційній скарзі доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються вищевикладеним, а матеріали справи містять докази, які підтверджують порушення ним Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

Аналогічні посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

На переконання суду доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчиненння ним адміністративного правопорушення.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника Теліцина А.М. про незаконність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, відсутність у матеріалах справи достовірних доказів та необґрунтованість судового рішення, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, під час перегляду справи судом апеляційної інстанції. Будь-яких порушень законодавства, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення районного суду, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2023 щодо ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 122 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Теліцина А.М. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша