ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Черевко С.П., при секретарі Табарчук Н.С., за участю представника Одеської митниці Держмитслужби Євдокимова Д.А., адвоката Гудкова С.О., діючого в інтересах особи у відношенні якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення №1175/50000/23 від 12.07.2023 року, який надійшов з Одеської митниці Державної митної служби України у відношенні громадянина України ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який працює директором ПП «ЕНЕРГОПРОМЗАПЧАТЬ» (, Україна, 51200, Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, м. Новомосковськ, вул. Шевченка, будинок 6), уродженця м. Новомосковськ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду міста Одеси надійшов протокол №1175/50000/23 від 12.07.2023 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами у відношенні гр. України ОСОБА_1 , за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 05.06.2023 в зону діяльності м/л «Ізмаїл» Одеської митниці із Туреччини надійшов вантаж автозапчастини до легкових автомобілів (склопідйомники, ручки склопідйомників, ремкомплект до карбюраторів, прокладки ГБЦ, краби, диски зчеплення за митною декларацією типу «IM ЕЕ» № 23UA96U2 (далі - МД).

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до Одеської митниці були надані: інвойс №ТСС109 від 15.05.2023, коносамент №AKKIST23028436, сертифікат походження товару № Z 0393217 від 18.05.2023 та інші товаросупровідні документи.

Відповідно до МД №23UA96U2 та наданих товаросупровідних документів встановлено, що з Туреччини від компанії відправника/продавця «TCM Motorlu Araclar Lts Sti ( ОСОБА_2 , Istanbul Intisas Serbest Bologesa Isba Piaza, №11/1132-Baktroy 341949 ISTANBUL-TURKEY), на адресу одержувача/покулия ПП «ЕНЕРГОПРОМЗАЧАСТЬ» ( адреса: Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, площа Перемоги, буд. 17), на умовах поставки «FOB TR ISTANBUL» (контейнер CAAU6733597/221/2) доставлено 5 товарів загальною вагою брутто - 19 228,00 кг, загальною вагою нетто - 17 742,00 кг, загальною вартістю 59433,35 EUR або 2 429 812,95 гривень, країна походження товару «CN» (Китай).

Управління Служби безпеки України в Одеській області листом від 08.06.2023 №65/5/Д/4-3562 повідомило Одеську митницю про можливе порушення митного законодавства України при ввезені вантажу «автозапчастин» за Мд №230A96U2.12.07.2023 на підставі переліку форм митного контролю визначених із застосуванням системи аналізу та управління ризиками (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684 «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю») в порядку передбаченому Наказом Міністерства Фінансів України від 12.12.2012 № 1316 «Про затвердження порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення» посадовими особами Одеської митниці було проведено митний огляд зазначених товарів.

3а результатами виконання форми митного контролю 211-1, проведеного митного огляду, посадовими особами Одеської митниці виявлено, що товар: №1 Арматура кріплення та фурнітура для автотранспортних засобів нова, з недорогоцінних металів: Window lifter/скло підіймач...., Window lifter handle/ручка склопідіймача.... Виробник - нема даних. Країна виробництво -CN, має маркування СДЕЛАНО В РОССИИ. № 4 Частини системи ходової підвіски для легкових автомобілів. не для промислового складання транспортних засобів: Кронштейна розтяжки передньої підвіски (краб).. Виробник - нема даних. Країна виробництва - СМ мають сліди умисного пошкодження/ приховування серійного номера.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2022 № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з Російської федерації. Товари, переміщення яких територію Російської Федерації здійснено транзитом, та товари, ввезені з Російської Федерації, у тому мислі товари походженням з третіх країн, можуть бути поміщені в митний режим імпорту, якщо Ввезення в Україну здійснено до 24 лютого 2022 р. включно.

Крім того, заявлення до Одеської митниці недостовірних відомостей щодо виробника товарів, впливає на визначення митної вартості товарів та нарахування митних платежів.

Покупцем та одержувачем вказаних товарів є ПП «ЕНЕРГОПРОМЗАЧАСТЬ» в особі гр. України ОСОБА_1 , який як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та в розумінні п. 43 ст. 4 МК України є посадовою особою цього підприємства.

Таким чином, на думку митного органу, керівником ПП «ЕНЕРГОПРОМЗАЧАСТЬ» в особі гр. України ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів вартістю 2 429 812,95 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів (в тому числі сертифікат про походження товару № Z 0393217 від 18.05.2023), які містять неправдиві дані стосовно країни походження товарів. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Разом з цим, у відповідності до ст.526 МК України, справа може бути розглянута за його відсутності.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується зібраними у справі доказами, тому необхідно притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та застосувати стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

Представник ОСОБА_1 адвокат Гудков С.О. заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, з тих підстав, що з метою переміщення товарів, декларантом до Одеської митниці були надані визначені МК України документи, які підтверджують те, що країна походження та виробництва товарів є Китай, що відповідає даним, вказаним у сертифікаті походження товару та відомостям із товаросупровідних та комерційних документів, складених компанією TCM Motorlu Araclar LTD Sti (Туреччина) відповідно до попередньо досягнутих домовленостей, тобто, декларантом під час внесення відомостей до декларації щодо асортименту, найменування та кількісних характеристик товарів були виконані вимоги МК України. Зазначив про те, що на сертифікаті походження товарів, який було прикріплено до митної декларації міститься QR-код за яким можливо перевірити достовірність складеного документа на державному рівні та за результатами перевірки достовірності сертифікату походження, так само, як і в інших товаросупровідних документах, які надані митному органу, встановлюється, що країною походження заявлених товарів є Китай, а не Росія. Також, просить врахувати обставини, викладені у рішенні Конституційного Суду України від 05.07.2023 року № 5-р(ІІ)/2023, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абзац другий частини першої статті 483 МК України.

Заслухавши доводи представника митниці, захисника адвоката Гудкова С.О., дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

В обґрунтування висновків про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, митним органом суду надано наступні досліджені в процесі розгляду справи докази:

-протокол про порушення митних правил №1175/50000/23 від 12.07.2023

-копія листа Служби Безпеки України від 08.06.2023

-акт про проведення огляду (переогляду товарів) від 12.07.2023

-фото предметів правопорушення

-опис предметів розміщених на склад митного органу

-копія МД №23UA96U2

-копія інвойсу №ТС109 від 15.05.2023

-копія специфікації №1

-копія коносаменту №AKKIST23028436

-копія інструкції випуску товарі

-міжнародна товарно-транспортна накладна CMR

-копія сертифікату походження

-копія контракту № 0702-23 від 07.02.2023

-копія довіреності ТОВ ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК

-копія довіреності ПП НЕРГОПРОМЗАПЧАТЬ

-копія доручення ТОВ АККОН ШІПІНГ УКРАЇНА

-копія свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів

-копія паспорта гр. України ОСОБА_3 .

На обгрунтування правової позиції, викладеної у запереченнях до протоколу про порушення митних правил №1175/50000/23 від 12.07.2023, представником ОСОБА_1 адвокатом Гудковим С.О. були надані наступні досліджені в процесі розгляду справи докази:

-копія форми транзакції у вільній зоні з офіційним перекладом на державну мову від 29.03.2023

-копія сертифікату про походження товару з офіційним перекладом на державну мову

-копія перевірки дійсності сертифіката (витяг за QR-кодом) з офіційним перекладом на державну мову

-копія листа-пояснення компанії TCM Motorlu Araclar LTD Sti (Туреччина) Митним органам України щодо походження спірного товару та його маркування з офіційним перекладом на державну мову

-копія форми транзакції у вільній зоні з офіційним перекладом на державну мову від 10.10.2022

Вказані докази були безпосередньо досліджені та перевірені всебічно, об`єктивно, у повному обсязі, судом в процесі судового розгляду в присутності учасників даного провадження.

Державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості (п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України).

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною першою ст. 483 МК України, передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 495 МК України та статтями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа, яка здійснює провадження оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що під час митного оформлення, декларант надав, серед документів, підтверджуючих відомості про товар, сертифікат походження заявленого товару, виданий Торговою палатою м. Стамбула від 18.05.2023, на якому міститься QR-код та за яким можливо перевірити достовірність складеного документа на офіційному рівні за посиланням (https://medos.tobb.org.tr/valid.php?Guid=194ae374-b767-11ed-9757-48df373f5970).

Додатково, представником ОСОБА_1 адвокатом Гудковим С.О. була надана роздруківка відомостей, згенерованих за вищевказаним QR-кодом, із офіційним нотаріально засвідченим перекладом на державну мову.

За результатами перевірки достовірності сертифікату походження, дослідження змісту зазначеного QR-коду за посиланням (https://medos.tobb.org.tr/valid.php?Guid=194ae374-b767-11ed-9757-48df373f5970) та співставленням роздруківки відомостей за QR-кодом із офіційним нотаріально засвідченим перекладом, судом встановлено, що так само, як і в інших товаросупровідних документах, які надані митному органу, встановлюється, що країною походження заявлених товарів є Китай, а не Росія.

Також, суд враховує лист-пояснення компанії TCM Motorlu Araclar LTD Sti (Туреччина) Митним органам України щодо походження спірного товару та його маркуванням з якого, вбачається, що: товар вважається виробленим в країні походження, якщо у виробництві використано не більше 50% іноземного компонента, оскільки в електричних склопідйомниках використовується значно менше, ніж 50% іноземного компонента, товар згідно з міжнародними договорами іноземної складової, товар за міжнародними стандартами вважається виготовленим в Китаї, на підставі цього видано сертифікат походження № Z 0393217 від 18.05.2013.

Крім того, судом досліджені імпортні митні декларації за якими спірний товар надійшов до Турецької-компанії-постачальника TCM Motorlu Araclar LTD Sti, з яких вбачається:

-з імпортної митної декларації Форма транзакції у вільній зоні №15118 від 10.10.2022: позиція №5 crabs (краби) код 8708.80.99.98.00 у кількості 10000 штук, країна походження Китай.

-з імпортної митної декларації Форма транзакції у вільній зоні №4810 від 29.03.2022: позиція №7 windlift (двірник) код 8302.30.00.00.09 у кількості 21400 штук, країна походження - Китай.

Висновок про походження товару/послуги складається виходячи з результатів проведеної експертизи походження і однозначно свідчить, що товари/послуги походять з країни та виробляються/виконуються певним підприємством.

Критерій достатньої обробки/переробки може бути виражений:

-зміною товарної позиції за ТН ЗЕД на рівні перших 4-х знаків;

-переліком умов, виробничих та технологічних операцій, необхідних для проведення з матеріалами, що не походять з країни, для надання готовому продукту статусу походження;

-правилом адвалорної частки, коли вартість використаних імпортних матеріалів та комплектуючих досягає фіксованої процентної частки в ціні готової продукції.

Відповідно до ч. 1 ст. 515 МК України, Експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Частиною 1 статті 516 МК України встановлено, що посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

При складанні протоколу про порушення митних правил не провели/не замовили експертне дослідження для встановлення країни походження товару, в даному випадку предметом дослідження мало бути встановити ступені обробці/переробці товару (підданий останнім економічно обґрунтованим виробничим та технологічним операціям з переробки, що призвели до виробництва нового товару або є важливою стадією виробництва, за умови виконання в цій країні критеріїв достатньої переробки), так як товари які переміщувалися та до походження яких митниками здійсненний хибний висновок, представляють собою механізм, який виготовлений з використанням певних деталей.

Тому лише наявність маркування/написів на певних елементах товару (деталей з використанням який він виготовлений) не може беззаперечно свідчити про країну його походження. Виявленого такого маркування мало бути приводом для призначення відповідної експертизи.

Стаття 567 МК України регулює, що взаємодія митних органів України з митними та іншими уповноваженими органами іноземних держав, а також з міжнародними організаціями з питань боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил здійснюється в порядку, передбаченому міжнародними договорами України, укладеними відповідно до закону.

У відповідності до положень Угоди між Урядом України і Урядом Турецької Республіки щодо взаємної допомоги у митних питання, що набрала чинності 05.07.1997 (надалі - Угода) Договірні Сторони за участю їхніх митних органів і згідно з положеннями цієї Угоди подають одна одній взаємну допомогу; a) з метою забезпечення належного додержання митного законодавства; b) з метою запобігання порушенням митного законодавства, розслідування та припинення зазначених порушень.

Митні органи надають один одному по одержанні запиту усю інформацію, що може сприяти у забезпеченні правильності: a) стягнення мита, податків, зборів чи нарахувань, що провадиться митними органами, зокрема інформацію, яка допомагає визначити митну вартість товарів та їх походження, та встановити їхню тарифну класифікацію; b) застосування імпортних та експортних заборон і обмежень; c) застосування національних правил походження товарів, які визнаються не у відповідності до угод, укладених однією або обома Договірними Сторонами.

Митний орган однієї Договірної Сторони з власної ініціативи чи на запит надає митному органу іншої Договірної Сторони протоколи, свідчення чи завірені копії документів, що містять усю наявну інформацію про дії, виявлені або заплановані, які є або вважаються такими, що становлять порушення митного законодавства, що діє на території цієї Договірної Сторони.

Всупереч вищевказаному, митниками не було перевірено відомостей за цим QR-кодом, не було направлено жодного запиту до митних органів Туреччини для встановлення достовірності або помилковості виявлених ймовірних порушень митних правил, що свідчить про те, що митниками не було дотримано правил взаємодії митних органів України з іноземними митними органами, у конкретному випадку - Туреччини.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил, Одеська митниця надала до суду копію листа Служби Безпеки України від 08.06.2023, в якому зазначено про можливе вчинення порушення митних правил ПП ЕНЕРГОПРОМЗАПЧАСТЬ, при цьому, будь-яких інших доказів не надано, зокрема, не надано експертного висновку яким встановлювалось б походження спірного товару.

Суд доходить до висновку, що подані митним органом матеріали не доводять наявність в діях ОСОБА_1 , зокрема, Одеської митницею не доведено того, що заявлений товар походить з Російської Федерації, а тому відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення в частині порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Також, судом враховано, що рішенням Другого Сенату Конституційного Суду України від 05.07.2023 по справі №3-46/2022 (95/22, 170/22, 233/22), санкцію ч.1 ст.483 Митного Кодексу України визнано неконституційною.

У рішенні від 05.07.2023 по справі №3-46/2022 (95/22, 170/22, 233/22) Конституційний Суд України, проаналізувавши санкцію ч.1 ст.483 МКУ, зазначає, що:

-... її приписи мають кримінально-правовий характер як за своєю каральною та стримувальною метою, так і за суворістю визначеного нею додаткового обов`язкового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, тому призначення такого стягнення має бути здійснене з урахуванням принципів і гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

-законодавець визначив міру адміністративної відповідальності, яка не є справедливою і такою, що відповідає легітимній меті…

Конституційний Суд встановив, що зміст безальтернативної санкції ч.1 ст.483 Кодексу виключає оцінювання індивідуальної ситуації судом, чим створює перешкоди для судової дискреції.

Обмеження права власності у вигляді конфіскації майна має бути обумовлене захистом конституційного правопорядку, прав, свобод та гідності людини і громадянина, інтересів суспільства, держави, бути належним та необхідним заходом для досягнення такої легітимної мети, а також забезпечувати справедливий баланс між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи, не допускаючи надмірного впливу на адресатів, стосовно яких спрямоване зазначене обмеження, щоб бути сумісним зі ст.1 Першого протоколу.

Накладення згідно санкції ч.1 ст.483 МК України штрафу в розмірі, що дорівнює вартості товару, та конфіскації товару, що є обов`язковими, позбавляє суд можливості врахувати індивідуальні обставини в кожному конкретному випадку порушення митних правил.

Неможливість вибору виду та розміру стягнення із врахуванням обставин справи та характеристики особи унеможливлює справедливий розгляд справи судом.

Такі ж висновки були викладені у рішенні ЄСПЛ «Краєва проти України» від 13.01.2022 року, «Садоха проти України» від 11.07.2019 року.

На переконання суду, застосування позиції, викладеної у рішенні Другого Сенату Конституційного Суду України від 05.07.2023 по справі №3-46/2022 (95/22, 170/22, 233/22), можливо у разі наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та встановлення санкції за порушення митних правил, яка передбачається відповідною статтею Митного кодексу України.

У конкретному ж випадку, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що фактично підтверджує його невинуватість у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, тому застосування правової позиції, викладеної у рішенні Другого Сенату Конституційного Суду України від 05.07.2023 по справі №3-46/2022 (95/22, 170/22, 233/22), не є обов`язковим.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Склад правопорушення, наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».

Аналогічну правову позицію визначив Постановою від 31.01.2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 760/10803/15-а (адміністративне провадження № К/9901/19074/18): один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, аналізуючи вищевикладені обставини та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, визначеної ст. 62 Конституції України, яка полягає в тому, що вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), суд вважає, що митним органом не було надано достовірних доказів на підтвердження вини особи та її винність матеріалами справи не доведена, а тому це є підставою для закриття провадження по справі, через відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Суд, беручи до уваги наведені обставини та норми закону, приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що є підставами для закриття провадження по справі, відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 51 54, 58, 257,458,483 МК України, ст. 247 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який працює директором ПП «ЕНЕРГОПРОМЗАПЧАТЬ» (, Україна, 51200, Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, м. Новомосковськ, вул. Шевченка, будинок 6), до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Товари, вилучені за описом предметів у справі про ПМП № №1175/50000/23 від 12.07.2023 року повернути ПП «ЕНЕРГОПРОМЗАПЧАТЬ» (, Україна, 51200, Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, м. Новомосковськ, вул. Шевченка, будинок 6) для митного оформлення у відповідному митному режимі.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду.

Суддя Сергій ЧЕРЕВКО