БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1133/23
Провадження № 3/497/591/23
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.06.2023 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання Деревенського І.Ю.,
особи, яка склала протокол ОСОБА_1 ,
захисника особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 06.05.2015 року Корабельним РВ в м.Миколаєві УДМС України в Миколаївській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.204-1 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №298648, складено 27.05.2023 року помічником НВПС з АЮД, лейтенантом ОСОБА_1 слідує, що «13:40 годині 27.05.2023 року в ході реалізації оперативної інформації офіцером ПОРВ/ГОРВ на околиці с.Кубей в районі прикордонного знаку 0754 на відстані 2200 м до кордону було зупинено два транспортні засоби, які рухались в бік кордону в яких було виявлено три громадянина України: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , які намагались незаконно поза пунктом пропуску перетнути кордон України в Республіку Молдова. Своїми діями гр. ОСОБА_3 порушив вимоги ст.9 ЗУ «Про державний кордон України», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч.2 ст.20-1 КУпАП».
В судовому засіданні 02.06.2023 року:
Особа, яка склала протокол ОСОБА_1 наполягав на притягненні ОСОБА_3 до відповідальності. Стверджував, що була отримана оперативна інформація щодо можливого перетину державного кордону поза пунктом пропуску. Та у подальшому на підставі рапорту офіцера о/у ПОРВ (з м.д. н.п. Болград) ГОРВ ІНФОРМАЦІЯ_2 , лейтенанта ОСОБА_6 було зафіксовано факт намагання незаконного перетину кордону поза пунктом пропуску на околиці с.Кубей в районі п/з 0754 на відстані біля 2200 м громадянами України чоловічої статі призовного віку: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .
Був зупинений транспортний засіб BMW, який здійснював перевезення цих осіб з м.Татарбунари до с.Кубей Болградського району Одеської області.
Тому дані особи, призовного віку підпадають під відповідальність за ст.204-1 ч.2 КУпАП.
В діях водія вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ст.332 КК України.
Особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_3 не прибув, причини неявки не повідомив. Про час та дату розгляду справи сповіщений належним чином шляхом надіслання SMS-повідомлення на номер телефону ОСОБА_3 НОМЕР_3 згідно поданої ним Заявки на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення (а.с.5).
Разом з цим, ОСОБА_3 подано заяву про розгляд справи у його відсутність за участю його захисника Дімова Д.П. (а.с.3).
Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п. 14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі N 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_3 мав об`єктивну можливість особисто в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.
Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.
Захисник особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_3 ОСОБА_2 пояснив, що відомості в протоколі про адміністративне правопорушення відносно його підзахисного не відповідають дійсності. Так, його підзахисний ОСОБА_3 разом з іншими чоловіками, з якими познайомився в автомобілі таксі марки BMW їхав з м.Татарбунари в с.Кубей, де його мали зустріти та відвезти до найближчого пункту перетину державного кордону України аби з`ясувати інформацію щодо можливого перетину кордону.
Однак транспортний засіб було затримано 27.05.2023 року біля 12:40 годині по дорозі між селами Василівка та Кальчева Болградського району Одеської області працівниками прикордонної служби та оперативними уповноваженими. Після з`ясування певних обставин, після спливу деякого проміжку часу, один із оперативних уповноважених сів за кермо автомобіля BMW, на його вимогу водій сів на пасажирське місце, ззаду сіли прикордонник та двоє осіб, яких раніше віз таксист, а третю особу забрали в іншу машину та направилися в с.Кубей. Біля села Кубей доганяли транспортний засіб Мерседес, який нібито мав даних осіб везти до кордону.
Таким чином, а ні місце затримання, а ні час затримання, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам, які підтверджені свідками, і встановлені в судовому засіданні. У гр. ОСОБА_3 був відсутній умисел на незаконний перетин державного кордону, він не вчиняв жодних спроб для перетину кордону поза пунктом пропуску, він навіть не був поряд з кордоном. В матеріалах справи про адмінправопорушення відсутні жодні належні і допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_3 , а тому відсутній склад правопорушення, в зв`язку з чим просив провадження по справі закрити.
Суд, з урахуванням вищенаведеного, а також приписів ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_3 .
Всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, суд приходить до наступного висновку, виходячи з таких підстав.
Згідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом N 475/97-ВРвід 17.07.97 року, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Стаття 278 КУпАП регламентує, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Частина 1 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
За частиною другою цієї статті відповідальність настає за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить:
1) об`єкт правопорушення суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення;
2) об`єктивну сторону конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил;
3) суб`єкт правопорушення конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку;
4) суб`єктивну сторону складу ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності.
Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.
Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).
Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.
Крім того, відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України» перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.
На підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
З огляду на аналіз вищенаведених правових вимог, відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Разом з цим, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, «в районі прикордонного знаку 0754 на відстані 2200 м до кордону було зупинено два транспортних засоби, які рухались в бік кордону, в яких були три громадяни України, один з яких ОСОБА_3 , які намагались незаконно, поза пунктом пропуску перетнути кордон з України в Республіку Молдова …» (а.с.1).
На підтвердження зазначених вище обставин, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №298648 з викладеною вище фабулою правопорушення (а.с.1),
- рапорт офіцера о/у ПОРВ (з м.д. н.п. Болград) ГОРВ ІНФОРМАЦІЯ_2 , лейтенанта ОСОБА_6 з аналогічною інформацією, як і в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.2),
- фото з зображенням двох транспортних засобів та восьми чоловіків, з яких троє стоять спиною, а п`ятеро обличчям до фотографуючого (а.с.4).
Однак, з наданих до суду доказів неможливо встановити наявність у діях ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу (фото-, відео-фіксації) того, що останній 27.05.2023 року намагався незаконно перетнути державний кордон України.
Будь-яких інших доказів (протоколу затримання, протоколу особистого огляду речей чи документів, пояснень особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, пояснень інших осіб, присутніх при виявленні вказаного правопорушення, тощо) на підтвердження чи спростування наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, а також вини ОСОБА_3 у його вчиненні, суду не надано.
В судовому засіданні були допитані свідки, заявлені особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.
Так, свідок ОСОБА_7 , офіцер о/у ПОРВ (з м.д. н.п. Болград) ГОРВ ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_8 , суду пояснив, що в ході реалізації оперативної інформації з НОМЕР_4 прикордонного загону було отримано інформацію з метою перевірки якої було зупинено трьох осіб чоловічої статі призовного віку на околиці села Калчева зі сторони с.Василівка, які їхали в транспортному засобі BMW. Ці особи на місці повідомили, що мають намір перетинати кордон. Питання щодо законності перетину кордону ним, свідком не уточнювалось. В рапорті зазначено, що вони були зупинені 2200 метрів біля села Кубей. Опитував офіцер безпеки прикордонного загону, письмового підтвердження не маю. Письмові пояснення не відбирались, спілкування відбувалось усно.
Свідок ОСОБА_9 , начальник відділу боротьби з транскордонною злочинністю ГОРВ НОМЕР_5 прикордонного загону ім. полковника О. Жуковського ДПС України суду пояснив, що в суботу 27.05.2023 року між селами Василівка та ОСОБА_10 було зупинено транспортний засіб BMW з чотирма 4 особами, один з яких водій таксист. В ході їх опитування було встановлено, що дві особи з Миколаївської області та одна особа з Луганської області їхали з м. Татарбунари в бік кордону з метою перетину державного кордону. За це вони розрахувались з таксистом, а у випадку потрапляння в Республіку Молдову вони мали заплатити по 4 тисячі доларів США кожний за незаконний перетин кордону - особі, яка їх зустріне там. З їх слів він, свідок зрозумів, що водій на BMW мав довести їх до населеного пункту ОСОБА_11 де їх мала зустріти особа на автомобілі Мерседес, і перевезти до державного кордону України. Опитано було шляхом бесіди, він свідок не фіксував цю бесіду. Затримання осіб відбулось між населеними пунктами Калчева та Василівка, ближче до села Калчева.
Після цього він, свідок зателефонував до поліції, повідомивши про вказані обставини. Надалі поїхали в бік с.Кубей, він свідок був на своєму автомобілі з одним із затриманих осіб. Намагалися затримати автомобіль Мерседес, та який все ж таки затримали, та з`ясовували всі обставини у подальшому вже у відділі поліції.
Його свідка було допитано в якості співробітниками Болградського РВП.
Свідок ОСОБА_12 , працює таксистом і проживає в АДРЕСА_2 , пояснив, що йому відомо, яка справа розглядається судом. Йому як таксисту 27.05.2023 року було здійснено дзвінок і запропоновати приїхати в м.Татарбунари, забрати людей з м. Татарбунари і відвести до с. Кубей, де їх зустріне інший автомобіль.
Дорогою хлопці майже не розмовляли, з їх бесіди він зрозумів, що між собою вони не знайомі, йому не було відомо мети їх поїздки. Мені вони не казали особисто куди їдуть і з якою метою, вони спілкувались між собою, а я слухав музику.
Він поїхав на своєму авто BMW в м. Татарбунари, забрав людей в кількості трьох осіб. Його попросили не заїжджати в село Кубей бо там дорога погана, а до нього назустріч виїде машина, яка зустріне людей.
Коли проїхав село Василівка в бік села Калчева, ближче до села Калчева, де справого боку був ставок т/з було зупинено людьми, які були переді мною в судовому засіданні, та іншими особами, яких було дуже багато, і всі вони були в цивільному одязі, можливо прикордонники. Всього було 7 людей десь приблизно.Їх затримали, його руки поклали на капот, а хлопців положили на землю в траву. Мене надали один раз ляпаса по обличчю, я не зрозумів за що.
З цими чоловіками розмовляли, щось запитували, але він свідок не чув цієї розмови.
Далі вони усі поїхали в бік села Кубей. З ним в авто сіли двоє службових осіб та двоє з тих, кого він віз. За кермом сидів прикордонник мабуть, вони були без форми тому він не знаю, а він свідок сидів в своїй машині на пасажирському сидінні. Потім якийсь час їздили по полям і дорогам наздоганяли автомобіль Мерседес, який також зупинили і затримали. Далі усіх сфотографували, постояли в полі поспілкувались та поїхали до РВП в м. Болград, де він надав письмові пояснення слідчому.
Слід відмітити, що письмові пояснення у вказаних осіб, а також у тих які були затримані: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 не відбиралися, про кримінальну відповідальність вони не попереджувались, і до матеріалів справи не були долучені.
І в протоколі, і в доданому рапорті значиться, що було зупинено два транспортних засоби, на відстані 2200м від лінії кордону на околиці с.Кубей з наявними у ньому чоловіками, троє з яких нібито мали намір незаконно перетнути кордон України в Республіку Молдова, а двоє були водіями.
Тоді, як усі допитані свідки суду пояснили, що транспортний засіб BMW був затриманий між селами Василівка і Калчева Болградського району Одеської області біля 12:45 години. А потім, затриманих осіб знову примусово посадили до транспортного засобу BMW та у супроводі оперативних співробітників було доставлено на околицю с.Кубей Болградського району Одеської області, де вони нібито мали пересісти в інший автомобіль Мерседес.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом, транспортний засіб BMW рухався вдень, у світлу пору доби 12:24 - 13:40 година, на відстані чи то 8000 м, чи то близько 2200 метрів до державного кордону, достовірно встановити не представилося можливим.
Разом з цим, матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_3 було затримано при безпосередній спробі незаконного перетину державного кордону.
З огляду на викладене, вбачається сумнівним той факт, що ОСОБА_3 , знаходячись близько 2200 м., від лінії державного кордону в транспортному засобі на околиці населеного пункту Кубей, намагався незаконно перетнути кордон.
Захисник особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_3 ОСОБА_2 надав пояснення щодо вказаної події, що йому повідомив його довіритель, які повністю співвідносяться з показами допитаних свідків.
Даними поясненнями виключається така обов`язкова ознака суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення як умисел на вчинення правопорушення. Дані пояснення нічим не спростовані.
В рапорті чергового Болградського РВП ГУНП в Одеській області значиться, що 27.05.2023 року о 12:47 годині надійшло повідомлення зі служби 102, про те що «… 27.02.2023 року о 12:47 годині за адресою: Болградський район с. Калчева та с. Василівка затримано авто БМВ д/н НОМЕР_6 водій ОСОБА_13 , в авто три особи чоловічої статі Миколаївської, Київської, Луганської областей, які прямували в сторону кордону України з метою незаконного перетину …» (а.с.19).
А з тексту самого повідомлення заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності начальника головного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_14 вбачається, що «… 27.05.2023 року о 13:40 годині в ході реалізації оперативної інформації співробітниками ГОРВ 17 ПРИКЗ спільно зі співробітниками ГОРВ 25 ПРИКЗ, на околиці с.Кубей Болградського району, близько 8 км від лінії ДКУ, було виявлено і затримано транспортний засіб марки BMW 530d, реєстраційний номер НОМЕР_6 під керування громадянина України ОСОБА_12 . В ході огляду салону вказаного автомобіля виявлено трьох громадян України: ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (а.с.20).
Таким чином, у всіх складених документах, що стосуються однієї і тієї ж нібито події, значаться різні відомості як щодо часу виявлення правопорушення, так і місця цієї події, транспортних засобів тощо.
Із приписів ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та інше.
Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що доданими до даного протоколу про адміністративне правопорушення матеріалами вина ОСОБА_3 , яка є складовою частиною будь-якого складу правопорушення і має бути обов`язково встановлена при розгляді адміністративних матеріалів, недоведена та не може бути встановлена судом.
Отже, враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_3 є недоведеною та не встановленою, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суд вважає, що у діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, тому, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю.
Враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок слід віднести за рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 10, 204-1 ч.2, 247, 251, 252, 280, 284 КУпАП, суд,-
Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 за ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Судовий збір у сумі 536.80 гривень віднести за рахунок держави.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст судового рішення складено і проголошено 05.06.2023 року о 16:00 годині.

? ?

Суддя: С.В.Кодінцева