Справа 729/1388/23
3/729/831/23 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Бойко В.І, за участі секретаря судового засідання Шлапак Н.А., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Фурсія С.О.,

розглянула матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно адміністративного протоколу серії АД № 188126 від 29.07.2023 року, ОСОБА_1 , 29.07.2023 о 20 год. 24 хв. на а/д Бобровиця-Новий Биків-Ічня в напрямку с. Гаврилівка Ніжинського району керував т.з. скутер FLYBO FB50QT-3E д.н.з. б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на бодікамеру М505G с/н НОМЕР_1 , чим порушив п. 2.5 ПДР України України і скоїв адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він 29.07.2023 за проханням старости с. Гаврилівка Ніжинського району допомогав працівникам РЕСу біля с.Українка, Ніжинського району, Чернігівської області налаштовувати електричні опори. Після виконання робіт він разом з ОСОБА_2 пішли додому. Враховуючи те, що він знаходився біля с. Українка, то вирішив забрати свій мопед, який залишив в несправному стані біля двох неділь назад в с. Українка у свого знайомого. Біля 20 год. 27 хв. під час того як він котив свій мопед, а вподальшому сів на нього, щоб відпочити, до нього під`їхали працівники поліції і повідомили, що він керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. В той час він себе погано почував, в нього був дуже високий тиск, оскільки є інвалідом війни другої групи та учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, то можливо працівникам поліції здалося, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Так, як він не керував мопедом, а вів його в руках, то на пропозизію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився та самостійно покотив мопед далі. Від керування мопедом його працівники поліції не відсторонювали.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Фурсій С.О. у судовому засіданні надав клопотання про закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що вадміністративному протоколі складеному працівниками поліції відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП вказано, що останній 29.07.2023 керував мототранспортом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці на прилад Драгер та в лікарні відмовився у встановленому законом порядку під запис на бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зазначає, що об`єктивною стороною даного правопорушення є саме керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Під час перегляду в судовому засіданні DVD-диску з відеозаписом, на яких відображені події, які відбувалися 29.07.2023 чітко вбачається, що ОСОБА_1 тримає мопеда руками, стоячи ногами на землі, і це видно на відео більш ніж за 500 метрів до того як працівники поліції під`їхали до ОСОБА_1 , тобто факту керування мопедом на відео не зафіксовано. ОСОБА_1 говорив, що йде додому та не буде проходити медичний огляд на стан сп`яніння. На відео також відсутній факт надання ОСОБА_1 направлення до медичного закладу для проведення медичного огляду та відсутній факт передачі транспортним засобом іншій особі, що вказує на те, що працівники поліції вказані дії не виконували, в порушення Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858. Таким чином, адміністративний матеріал не містить беззаперечних доказів того, що 29.07.2023 ОСОБА_1 дійсно керував мопедом, в стані алкогольного сп`яніння, відефайли, які долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, не містять фіксації керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції, відсутні в матеріалах і пояснення свідків правопорушення. Крім того, свідок ОСОБА_2 , який був допитаний в судовому засіданні пояснив, що мопедом ОСОБА_1 не міг керувати, оскільки мопед був в несправному стані. Будь-яких інших доказів на підтвердження керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 суду не надано. Отже, відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом в стані.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що 29.07.2023 він разом з ОСОБА_1 та іншими односельцями допомагали працівникам РЕСу біля с. Українка, Ніжинського району. Після закінчення виконання робіт, він разом ОСОБА_1 пішли до нього додому, щоб забрати мопед ОСОБА_1 , який стояв там вже біля двох неділь в несправному стані. Враховуючи те, що вони не змогли запустити двигун, ОСОБА_1 повів мопед в руках додому в с. Гаврилівка, Ніжинського району.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, пояснили, що вони є поліцейськими і під час добового патрулювання, поблизу с. Гаврилівка Ніжинського району, проблисковими маячками ними був зупинений траспортний засіб скутер FLYBO FB50QT-3E д.н.з. б/н, яким керував ОСОБА_1 без шолому. Під час спілкування з ним, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. На їх пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в лікарні він відмовився, тому відносно нього був складений адміністративний матеріал.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши адміністративний протокол та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю внаслідок відсутності події правопорушення з таких підстав.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від 23 грудня 2005року №14«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення натранспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність водія настає, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є: керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні N 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення "водія" унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

З аналізу чинного законодавства вбачається, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є обов`язковим встановлення факту керування такою особою транспортним засобом.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Складений протокол оцінюється в сукупності з дослідженими доказами, доданими до нього. В даному випадку має бути доведено, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, як зазначено в протоколі від 29.07.2023 року о 20 год. 24 хв., що останнім заперечується.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Отже, при керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року №14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Відповідно до пунктів 5, 6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що запис з портативного відеореєстратора працівниками поліції під час виконання службових обов`язків є обов`язковим і є безпосереднім доказом наявності або відсутності ознак адміністративного правопорушення.

При розгляді даної справи встановлено, що серед матеріалів справи мається запис з портативного відеореєстратора працівника поліції, із якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на транспортному засобі не рухаючись. Інших будь-яких доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом працівниками поліції не надано.

Таким чином , як вбачається з наданих матеріалів, відносно ОСОБА_1 протокол серії ААД №188126 від 29.07.2023 року був складений за ст. 130 ч.1 КУпАП безпідставно, оскільки з пояснень ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 та з переглянутого відеозапису не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, через неповноту вчинення органом поліції процесуальних дій суд позбавлений можливості перевірити обставини викладені в протоколі, а також твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності, і встановити істину у справі.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд критично ставиться до свідчень поліцейських, які були допитані в ході судового розгляду протоколу, які повністю спростовуються доданим та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом події.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. ч. 1,2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Згідно статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року N 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

За таких підстав складений адміністративний протокол не можна вважати належним та допустимим доказом.

На підставі вищевикладеного викладеного, суд надходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки в його діях склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі, і таких не було здобуто в ході розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігіського апеляційного суду.

Суддя В.І. Бойко