Справа № 347/2569/23
Провадження № 33/4808/813/23
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Кіцула Ю.С.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника Юрчук С.В., розглянувши справу за його апеляційною скаргою на постанову Косівського районного суду від 25 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 10.09.2023 року о 03 год.15 хв. в с. Тюдів, по вул. Шевченка, керував автомобілем Хюндай Сантафе, д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. На вимогу працівників поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що оскаржувану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, та такою що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним встановленням обставин справи, недоведеністю встановлених обставин, порушення його прав та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Повідомляє, що керував транспортним засобом, однак не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки прямував за родичем, який служить в ЗСУ. Звертає увагу на те, що судом не враховано практику ЄСПЛ про те, що особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватись до кримінально процесуального законодавства. Вказує на те, що перед і під час процедури проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, а також не забезпечено захисника під час пред`явлення адміністративного обвинувачення, не вручено копію протоколу. Стверджує, що на відеозаписі події відсутній факт керування ним автомобілем. Акцентує увагу на тому, що на відеозаписі події немає доказів того, чому працівники поліції зупинили його, а також немає озвученої причини зупинки і взагалі факту керування та зупинки транспортного засобу. Враховуючи наведені обставини, просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі.

Заслухавши доводи апелянта та його захисника про підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно дотримуватися вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Справа щодо ОСОБА_1 відноситься саме до такої категорії судових проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без з`ясування даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. Таке вручення заперечив ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом події. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення нової копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність його вини, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу. Тому апеляційний суд не погоджується в цій частині з правовою позицією суду першої інстанції.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про те, що поліцейські перед початком огляду водія не зазначили ознак його сп`яніння, які б давали правові підстави для початку такого огляду. На відеозаписі поведінка водія цілком нормальна, адекватна, мова чітка, очевидних ознак сп`яніння не видно. Запах алкоголю апелянт категорично заперечив, він тому відмовився від огляду.

Посилання суду на письмові пояснення свідків у цій справі є неприпустимим, оскільки це є істотним порушенням фундаментального правового принципу безпосередності дослідження судом доказів шляхом допиту таких осіб в судовому засіданні.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про неправомірність його зупинки під час дії комендантської години та недоведеність факту керування ним автомобілем, оскільки в цій частині переконливими є мотиви суду першої інстанції про їх спростування.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Косівського районного суду від 25.10.2023 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький