Справа № 361/8665/23
Провадження № 3/361/4070/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Мохов Є.І., за участю адвоката Барановського О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від інспектора сектору адміністративної практики Броварського районного управління Головного управління Національної поліції України в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою статті 130, статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2023 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшли справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 130, статтею 124, відносно ОСОБА_1

06 жовтня 2023 року постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області справи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження, справам присвоєно загальний номер.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 446833 від 12 вересня 2023 року, ОСОБА_1 12 вересня 2023 року о 19 годині 20 хвилин поблизу будинку

№ 110 по вулиці Ярослава Мудрого в селі Гоголів Броварського району Київської області, керував автомобілем марки «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки у присутності двох свідків за допомогою приладу Alcotest Drager 6820, прилад ARLJ 0175, тест

№ 769, проба позитивна 1.87‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 446834 від 12 вересня 2023 року, ОСОБА_1 12 вересня 2023 року о 19 годині 20 хвилин поблизу будинку

№ 110 по вулиці Ярослава Мудрого в селі Гоголів Броварського району Київської області, керував автомобілем марки «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху. Не врахував дорожню обстановку, в результаті чого допустив наїзд на перешкоду у вигляді металевого паркану домоволодіння, розташованого за вищезазначеною адресою. Внаслідок ДТП автомобіль та металевий паркан зазнали механічних пошкоджень, водій та інші учасники дорожнього руху не постраждали. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, п. 12.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Захист ОСОБА_1 в судовому засіданні здійснювався адвокатом Барановським О.В. За вказаних обставин, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, щодо якої розглядається справа про адміністративні правопорушення.

Адвокат Барановський О.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 та статтею 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. В обґрунтування таких вимог зазначав, що працівниками поліції проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння безпідставно, оскільки ОСОБА_1 , за вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення обставин, автомобілем не керував, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 зібраними у справі доказами не доведений.

12 вересня 2023 року о 19 годині 20 хвилин автомобілем марки «Daewoo Lanos»,

н.з. НОМЕР_1 керував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, під час здійснення маневру розвороту допустив наїзд на перешкоду у вигляді металевого паркану домоволодіння АДРЕСА_2 . Дана особа відшкодувала матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_3 власнику пошкодженого майна. На підтвердження даної обставини просив долучити до матеріалів справи відповідну розписку. Поліцейськими складені відносно ОСОБА_1 адміністративні матеріали, оскільки він є власником автомобілем марки «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_1 . При цьому, на пояснення самого ОСОБА_1 та особи, яка керувала транспортним засобом, під час оформлення адміністративних матеріалів поліцейські не зважали.

Суддя, дослідивши матеріали даної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до диспозиції частини першої статті 130 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до диспозиції статті 124 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом вказаних правопорушень є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, полягає в тому числі у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, полягає в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження.

Суб`єктивна сторона даних правопорушень характеризується наявністю вини у формі умислу та визначається ставленням до наслідків.

Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 та статті 124 КУпАП, є спеціальний суб`єкт - водій транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.10 ПДР водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_1 , вважаються закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатися унаслідок запуску двигуна чи буксирування транспортного засобу.

Згідно ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Наявні у справі докази мають випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто бути такими, що не залишать місце сумнівам, оскільки, наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Так, як стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Суддя зазначає, що протоколи про адміністративні правопорушення не можуть бути визнаними належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою протокол про адміністративне правопорушення не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відсутність законних підстав для направлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на огляд на стан алкогольного сп`яніння свідчать про допущені порушення вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

№ 1103 від 17 грудня 2008 року, а також вимог статті 266 КУпАП.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію». поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У статті 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

У той же час, з наявних у справі відеозаписів не встановлено факт керування ОСОБА_1 автомобілем, постійна відеофіксація з міста події працівниками поліції не проводилася, що свідчить про відсутність у судді можливості повно та всебічно дослідити усі обставини справи та надати їм вірну оцінку. При цьому, ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення від 12 вересня 2023 року серії ААД № 446833 та серії ААД № 446834 заперечується, а достовірність його пояснень підтверджується розпискою ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих йому внаслідок ДТП, яка сталася о 19 годині 20 хвилин 12 вересня 2023 року по вулиці Ярослава Мудрого,110 в селі Гоголів Броварського району Київської області за участі водія автомобіля марки «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Отже, суддя погоджується з доводами захисника Барановського О.В., наведеними у клопотанні про закриття справи про адміністративні правопорушення, які підтверджують відсутність події і складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 та статтею 124 КУпАП.

Таким чином, суддя, при встановлених у судовому засіданні усіх обставинах даної справи про адміністративні правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені до Броварського міськрайонного суду Київської області адміністративні матеріали відносно

ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 та статтею 124 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують наявність у його діях складу наведених адміністративних правопорушень, а відтак є сумнівними.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71), та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» («Korobov v. Ukraine»,заява № 39598/03).

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubio proreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до постанови Касаційного адміністративного суду ВС від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з положеннями статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин, вважаю, що направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, відповідно наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження в даній справі, оскільки в матеріалах справи, немає належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 12 вересня 2023 року транспортним засобом.

Керуючись частиною першою статті 247, частиною першою статті 256, статтями 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130, статтею 124 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Є.І.Мохов