П О С Т А Н О В А

іменем України

08 червня 2023 року м. Шаргород

Справа №152/753/23

Провадження №3/152/378/23

Суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області Славінська Н.Л.,

з участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 21.05.2020 року органом 0540, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зі слів: з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не є пенсіонером, не є особою з інвалідністю,

- за ч.2 ст.173-2 КпАП України,

встановив:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КпАП України, а саме: 12.05.2023 року о 19 годині 15 хвилин в АДРЕСА_1 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за одне із порушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП, вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_2 , зокрема, висловлювався в адресу останньої нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, в результаті була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено с. Копистирин Жмеринського району (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район) Вінницької області.

Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район (з адміністративним центром у м. Жмеринка) та Тульчинський район (з адміністративним центром у м. Тульчин) у складі територій територіальних громад, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX.

ОСОБА_3 входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.

Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.

В суді ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при вище наведених обставинах визнав та пояснив, що 12.05.2023 року між ним та його сестрою ОСОБА_2 виникла сварка з приводу того, що остання не хотіла віддати йому для передачі матері документи, що стосуються права на земельну ділянку, в ході якої він висловлювався в адресу останньої нецензурними словами, погрожував фізичною розправою. Сестра у відповідь також висловлювалася до нього нецензурною лайкою.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Крім признання вини ОСОБА_1 його винуватість доведена також матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №774094 від 12.05.2023 року (а.с.1), оскільки протокол містить відомості, передбачені ст.256 КУпАП, підписаний особою, яка склала протокол та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, повідомлено про розгляд справи у Шаргородському районному суді, надано право подати пояснення до протоколу, яким останній скористався та надав пояснення на окремому аркуші (а.с.4); рапортом чергового ВП №2 Жмеринського РВП від 12.05.2023 року про надходження заяви від ОСОБА_2 про домашнє насильство (а.с.5); письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 12.05.2023 року приблизно о 19 годині 15 хвилин її брат ОСОБА_1 прийшов до будинку за адресою АДРЕСА_1 , в якому вона проживає разом із бабусею, та почав вимагати віддати йому документи на земельну частку (пай), після чого між ними виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_1 висловлювався на її адресу нецензурними словами, штовхав та погрожував фізичною розправою, у зв`язку із чим нею здійснено виклик поліції (а.с.2); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 про те, що її онук ОСОБА_1 , який проживає в с. Кам`яногірка, 12.05.2023 року приблизно о 19 годині 15 хвилин прийшов до будинку, в якому вона проживає з онукою, та вимагав від них документи матері на майно, однак документів вона йому не надала, в результаті чого між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_1 ображав ОСОБА_2 нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, після чого ОСОБА_2 викликала поліцію (а.с.3).

Окрім цього, як вбачається з копії постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.01.2023 року у справі №130/30/23, яка набрала законної сили 30.01.2023 року (а.с.9), ОСОБА_1 протягом року був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Сукупність зазначених вище доказів підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, відповідає змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Проаналізовані судом докази, які є послідовними та не суперечать один одному, дають підстави для висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із порушень, передбачених частиною першою цієї статті, що підтверджується постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.01.2023 року у справі №130/30/23.

Таким чином, проаналізувавши надані пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП України, вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Такий висновок узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується судом при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій щодо фактів».

Відповідно до п.п.3, 14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 11 ч.2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, в тому числі, на рідних братів і сестер.

Відтак, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

З довідки-характеристики Кам`яногірського старостинського округу Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області №138 від 16.05.2023 року вбачається, що скарг з боку сусідів та інших жителів села на ОСОБА_1 не надходило, за час проживання на території с. Кам`яногірка зарекомендував себе позитивно (а.с.10).

У зв`язку із наведеним та враховуючи, що ОСОБА_1 протягом року вже вчиняв однорідне адміністративне правопорушення, вважаю, що на нього слід накласти стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП України, у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.173-2, ст.ст.283, 284, 287, 294, 307 КУпАП України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.2 ст.173-2 КУпАП України і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а вразі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: