Провадження № 3-зв/537/2/2023
Справа № 537/5295/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2023 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Маханькова О.В., за участю секретаря судового засідання Поколоти О.В., розглянувши заяву судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневича Василя Івановича про самовідвід по справі № 537/5295/23, провадження № 3/537/1937/2023 про адміністративне правопорушення за пунктами 5, 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

До Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення складені відносно ОСОБА_1 за п. 5, 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, які автоматизованою системою документообігу суду передано на розгляд судді Хіневичу Василю Івановичу.

Суддя Хіневич В.І. заявив самовідвід, обґрунтовуючи тим, що в його провадженні перебуває адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за п. 5, 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП враховуючи те, що дружина ОСОБА_2 працює на посаді прокурора в Кременчуцькій окружній прокуратурі, тобто наявний конфлікт інтересів, та враховуючи п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України заявляє самовідвід.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви попереджені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді, під час судового провадження, є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та заяву про самовідвід судді Хіневича В.І. суддя дійшов наступних висновків.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому наявні підстави для розгляду заяви про відвід по суті.

Діючий кримінальний процесуальний кодекс України містить статті про відвід (самовідвід) судді і тому саме нормами КПК України, виходячи з аналогії права, і слід керуватися при вирішенні заяви про самовідвід судді.

Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні якщо за наявності інших обставин, які викликають сумнів в його неупередженості.

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Вивчивши заяву про самовідвід, суд вважає, що в заяві не наведено обставин, які б виключали участь судді Хіневича В.І., в розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Аналізуючи позицію судді Крюківського районного суду Полтавської області Хіневича В.І., суд вважає, що у його заяві про самовідвід не наведено обставин, які б виключали його участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, та керуючись ст. 21, 75, 80, 81 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні заяви судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневича Василя Івановича про самовідвід по справі № 537/5295/23, провадження № 3/537/1937/2023 про адміністративне правопорушення за пунктом 5, 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Маханьков О.В.