ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за ст. 173 КУпАП відносно громадянки України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси з Відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшли матеріали адміністративної справи за ст.173 КУпАП відносно громадянки України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Судове засідання було призначено на 16.10.2023 року, та відкладено на 24.10.2023 та в подальшому на 31.10.2023 року у зв`язку з неявкою особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

У судове засідання, яке відбулося 31 жовтня 2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася, жодних заяв чи клопотання від нього до суду не надходило.

Постановою суду від 31.10.2023 року до ОСОБА_1 було застосовано привід.

У наступне судове засідання, призначене на 23.11.2023 року ОСОБА_1 не з`явилася. Постанова суду від 31.10.2023 року не виконана.

20 листопада 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт, з якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 двері ніхто не відчинив, встановити місцезнаходження ОСОБА_1 не представлялося за можливе.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.11.2023 року до ОСОБА_1 було повторно застосовано привід. Постанова суду від 23.11.2023 року не виконана.

Будь-якої відповіді від ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про результати постанови

07 грудня 2023 року особа, що притягується до адміністративної відповідальності у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду.

В своїх рішеннях у справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу resjudicata, тобто принципу остаточності судових рішень.

Встановлення в законі строків на розгляд справи про адміністративне правопорушення також спрямоване на забезпечення вказаного принципу.

З огляду на вищевикладене, а саме ту обставину, що суд вичерпав всі можливі засоби повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, місце та час судового засідання, суд дійшов до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, що наявні в матеріалах справи.

Суд дослідивши матеріалів справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Зі змісту протоколу серії ВАД №003605 від 30.09.2023 року вбачається, що 30.09.2023 року близько 17 години 30 хвилин, за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 122Б, у магазині «Копійка», ОСОБА_1 висловлювалася на старшого охоронця магазину нецензурною лайкою, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Стаття 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Верховний Суд України у постанові від 4 жовтня 2012 року (справа № 5-17 кс 12) сформулював правову позицію, відповідно до якої громадський порядок слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного тощо.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами, за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП є:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №003605 від 30.09.2023 року за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та з якого вбачається, що ОСОБА_1 з протоколом згодна;

- рапорт ст. інспектора-чергового відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, з якого вбачається, що надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 30.09.2023 року о 17:31 за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 122Б у м. Одесі про те, що невідома жінка накинулася на продавщицю;

- рапорт молодшого інспектора роти №7 батальйону №2 Олександра Меньшикова, з якого вбачається, що прибувши на місце події було встановлено, що ОСОБА_1 кидалася на ОСОБА_2 , нецензурно виражалася в її сторону;

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення;

- рапорт інспектора роти №7 батальйону №2 Кривого О.В.;

- пояснення ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 30.09.2023 року в магазин зайшла дівчина в неадекватному стані, стала кидатися на неї та виражатися нецензурними словами відносно неї, вела себе дуже агресивно;

- витяг з бази «АРМОР».

На думку суду, дії ОСОБА_1 , а саме, нецензурна лайка в громадському місці магазині «Копійка», за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 122Б, є такими, що порушують положення статті 173 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Враховуючи той факт, що правопорушення було вчинено 30.09.2023 року, строк накладення стягнення за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП закінчується 30.12.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

За приписами ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. 7, 9, 24, 33, 34, 51, 173, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнати винною в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 (нуль).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Косіцина В.В.