Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
30.05.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі секретарки судових засідань Бізілі А. І., та учасників судового провадження : представниці особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатки Гладченко І.С., представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала адвокатка Гладченко І.С. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 січня 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження Російська Федерація, місце роботи пенсіонер; місце проживання АДРЕСА_1 ; закордонний паспорт НОМЕР_1 від 11.11.2015 року; орган, що видав ЗЕСП1,
На підставі ч. 2 ст. 541 МК України, у разі неможливості конфіскувати легковий автомобіль марки «AUDI», моделі «A6», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Іспанії НОМЕР_3 , стягнути з ОСОБА_1 ; на користь держави його вартість у розмірі 123 904,07 грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень) 80 коп.
Згідно з постановою, 13.10.2022, о 13 год 45 хв, у зону митного контролю на ділянку В`їзд (ЗМК пасажирська) митного поста «Астей» Закарпатської митниці заїхав легковий автомобіль марки «Lifan» моделі «620», державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_4 , номер кузова № НОМЕР_5 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по смузі руху зелений коридор. До митного контролю ОСОБА_1 подав контрольний талон для переміщення автомобіля по смузі руху «зелений коридор», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , документ, що посвідчує особу (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 ) та паспорти для виїзду за кордон пасажирки, яка слідувала в транспортному засобі. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, під час проведення яких було встановлено, що 24.03.2016 через митний пост "Тиса" Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі «транзит» було ввезено легковий автомобіль марки «AUDI», моделі «A6», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Іспанії НОМЕР_3 .У поясненнях ОСОБА_1 підтвердив факт невивезення транспортного засобу марки «AUDI», моделі «A6», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Іспанії НОМЕР_3 , за межі митної території України, повідомивши, що не зміг вчасно вивезти транспортний засіб у зв`язку з тим, що передав автомобіль військовослужбовцям у м. Авдіївка Донецької області у користування, прізвища та імена яких не пам`ятає. В період з 24.03.2016 по 13.10.2022 із заявою про продовження терміну тимчасового ввезення або дією обставин непереборної сили не звертався, на лікуванні не перебував. Згідно з мережею Інтернет ресурсу (сайт «mobile.de») вартість аналогічного/подібного автомобіля складає 3490 євро, що згідно з курсом НБУ на 13.10.2022 становить 123904 грн 07 коп (сто двадцять три тисячі девятсот чотири грн 07 коп) (1 Євро = 35,5026 грн). Станом на 13.10.2022, вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку транзиту. Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «AUDI», моделі «A6», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Іспанії НОМЕР_3 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.
В апеляційній скарзі представниця особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатка Гладченко І.С., вказує на незаконність постанови суду, вважає, що така підлягає скасуванню. Вважає, що протокол про порушення митних правил не може бути належним доказом у справі, оскільки у процесуальному документі немає відомостей про час та дату виявлення адміністративного правопорушення. Окрім того, на підтвердження вартості транспортного засобу митний орган посилався на інформацію мережі Інтернет щодо вартості аналогічного автомобіля. Однак, у протоколі про порушення митних правил не вказаний рік випуску автомобіля. Дані мережі Інтернет ресурсу щодо вартості автомобіля не підтверджують вартість автомобіля, який був ввезений ОСОБА_1 на митну територію України. Вказує на відсутність висновку експерта у підтвердження вартості автомобіля. Звертає увагу на те, що на момент ввезення автомобіля, тобто 24.03.2016 була чинною частина третя статті 470 МК України, яка передбачала за вчинене діяння адміністративне стягнення у виді 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України адміністративного правопорушення .
Заслухавши пояснення адвокатки Гладченко І. С., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника Закарпатської митниці Держмислужби Зубенка І. І., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 , якого належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка про доставку SMS-повідомлення від 16.02.2023, однак до суду він не з`явився, хоча обізнаний з тим, що в суді розглядається подана адвокаткою Гладченко І. С. апеляційна скарга. Отже, неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи. При цьому, апеляційним судом враховується і те, що у розгляді справи бере участь адвокатка Гладченко І. С.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Так, згідно зі ст. ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження у справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точним дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.
Згідно з ч. 1 ст. 487 Митного Кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду дотримані вимоги вказаних вище норм матеріального та процесуального права як при розгляді справи про порушення митних правил, протокол за скоєння яких складено щодо ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 Митного Кодексу України, так і судом при постановленні судового рішення.
У письмових поясненнях, які містяться у матеріалах справи ОСОБА_1 підтвердив факт невивезення транспортного засобу марки «AUDI», моделі «A6», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Іспанії НОМЕР_3 , за межі митної території України. Окрім цього, він повідомив, що не зміг вчасно вивезти транспортний засіб у зв`язку з тим, що передав його військовослужбовцям у м. Авдіївка Донецької області у користування, прізвища та імена яких не пам`ятає. В період з 24.03.2016 по 13.10.2022 із заявою про продовження терміну тимчасового ввезення або дією обставин непереборної сили не звертався, на лікуванні не перебував (а. с. 6, 7).
Відповідно до відомостей мережі Інтернет - ресурсу (сайт «mobile.de») вартість аналогічного/подібного автомобіля становить 3490 євро, що згідно з курсом НБУ на 13.10.2022 становить 123904 грн 07 копійок (сто двадцять три тисячі дев`ятсот чотири грн 07 коп) (1 Євро = 35,5026 грн) (а. с. 10).
Вказані у протоколі обставини підтверджуються в тому числі доповідною запискою старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 м/п «Астей» Закарпатської митниці Держмитслужби ОСОБА_2 (а. с. 11-13), відомостями за даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску (а. с. 15).
Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, протокол за вчинення якого складено щодо ОСОБА_1 , дотримані вимоги матеріального та процесуального права, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 6 ст. 470 МК України, відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам. При цьому, судом апеляційної інстанції береться до уваги і те, що стороною захисту на підтвердження доводів про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не надано жодного доказу, який міг би ставити під сумніви правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції.
На переконання апеляційного суду, вищенаведеним доказам суд першої інстанції надав належну правову оцінку, правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 6 ст.470 МК України.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що на момент ввезення автомобіля, тобто 24.03.2016 була чинною частина третя статті 470 МК України, яка передбачала за скоєні діяння адміністративне стягнення у виді 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, їх апеляційний суд до уваги не бере з огляду на таке.
Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо того, що твердження в цій частині не можуть бути підставою для скасування чи зміни судового рішення, яке є обґрунтованим та ухваленим з дотриманням вимог закону.
Так, Законом України від 08.11.2018 «2612-VІІІ «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» та Законом України №2725-VIII від 16.05.2019 «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги» статтю 470 МК України викладено в новій редакції, зміни набрали чинності 22.08.2019 року.
Частина 6 ст. 470 МК України (в редакції від 22.08.2019 року) передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше, ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, навіть починаючи з 24.03.2016 (день ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу на митну територію України) і до моменту складання протоколу 13.10.2022, ОСОБА_1 своє зобов`язання не виконав, тобто вчинена ним бездіяльність підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, беручи до уваги у тому числі і те, що в матеріалах справи відсутня об`єктивна інформація про втрату транспортного засобу чи його розкомплектування на території України.
Тому, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 носять триваючий характер, вчинене ним правопорушення виявлене на момент дії нового закону, тому його дії правильно кваліфіковано за ч. 6 ст. 470 МК України.
Апеляційний суд, відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, бере до уваги і те, що факт ввезення ОСОБА_1 на митну територію України транспортного засобу марки «AUDI», моделі «A6», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Іспанії НОМЕР_3 підтверджується відомостями за даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, відповідно до яких ОСОБА_1 ввіз вказаний у протоколі про порушення митних правил автомобіль 24.03.2016 о 12 год 24 хв.
Апеляційний суд розцінює критично доводи апелянтки про те, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вартості транспортного засобу, позаяк митний орган посилався на інформацію мережі Інтернет щодо вартості аналогічного автомобіля. Однак, у протоколі про порушення митних правил не вказаний рік випуску автомобіля.
По-перше, при оцінці тверджень апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 470 МК України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час розгляду апеляційної скарги не встановлено, як не встановлено і дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого Митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.
По-друге, судом апеляційної інстанції враховується той факт, що стороною захисту не надано жодних відомостей, які можуть ставити під сумніви вказану у протоколі про адміністративне правопорушення вартість аналогічного/подібного легкового автомобіля марки «AUDI», моделі «A6», що становить 3490 євро. З матеріалів справи убачається, що ні ОСОБА_1 , ні його представницею, адвокаткою Гладченко І. С., не додано жодних документів, які можуть спростувати вищевказане.
Відповідно до вимог ст. 495 МК України та ст. 251 КУпАП доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Під час розгляду справи у місцевому суді та на період до початку розгляду справи апеляційним судом, сторона захисту, маючи достатньо часу та можливість провести експертні дослідження з автомобілем, який був ввезений ОСОБА_1 на митну територію України, для підтвердження викладених в апеляційній скарзі доводів не скористалась цим правом, тобто не заявляла жодних клопотань про призначення експертного дослідження вартості вказаного у протоколі про порушення митних правил автомобіля, не провела експертизу автомобіля, окрім цього вказану у протоколі вартість, а саме 3490 євро, що становить 123904 грн. 07 коп, не заперечувала.
Таким чином, дослідивши наявні у матеріалах справи докази з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України доведена повністю.
Отже, накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, а у разі її неможливості, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави його вартість у розмірі 123 904,07 грн, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, вважається справедливим та відповідає передбаченій ст. 23 МК України меті адміністративного стягнення.
З огляду на наведене, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством та попередження вчинення ним нових правопорушень.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли підтвердження і визнаються безпідставними, - без задоволення.
Ухвалюючи рішення апеляційний суд бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту не надано доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції, у тому числі і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка Гладченко І. С. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 січня 2023 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 МК України залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН