ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/654/23 Справа № 705/5464/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Гудзенко В. Л. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В. за участю захисника Прилуцького В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника, яка подана в інтересах правопорушника ОСОБА_1 , на постанову Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 9.11.2023 р., якою ОСОБА_1 ,

який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадя-

нина України, військовослужбовця ВЧ

НОМЕР_1 , проживає

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адмінправопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 ? та ч. 1 ст. 130 КУпАП та нього накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 27.09.2023 р. о 22:45 год. на а/д М-05 215 км Київ-Одеса зупинено транспортний засіб Ford Focus, р/номер НОМЕР_2 за порушення ПДР України, а саме невиконання вимог дорожньої розмітки 1.1. При спілкуванні з ОСОБА_1 було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкірного покриву обличчя, порушення мови. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора та огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що встановлена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

27.09.2023 р. о 22:45 год. на а/д М-05 215 км Київ-Одеса було виявлено транспортний засіб Ford Focus, р/номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який порушив ПДР України, а саме не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1., було надано сигнал про зупинку проблисковими маячками синього та червоного кольору та сирену, які водій проігнорував та вимогу про зупинку не виконав, в подальшому транспортний засіб було зупинено шляхом блокування, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 ? КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Прилуцький В.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не звернув уваги на ряд істотних порушень допущених поліцейськими під час проведення огляду на стан сп`яніння. В постанові суду взагалі не зазначено заперечення захисника щодо порушень працівниками поліції Інструкції про порядок проведення огляду на стан сп`яніння, не зазначено чим спростовуються дані правопорушення. В протоколі за ч. 1 ст. 1222 КУпАП допущено виправлення дати складання протоколу та дати вчинення адмінправопорушення, в зв`язку з чим виникають сумніви, оскільки виправлення відомостей до протоколу про адмінправопорушення не допускається. Крім того, в зазначеному протоколі там де має бути зазначено порушення пункту ПДР України знаходиться відмітка «-»; суть правопорушення не узгоджується з обставинами справи. При перегляді відео о 22:46:22 автомобіль ОСОБА_1 працівники поліції не блокували; до матеріалів не надано відео, що автомобіль ОСОБА_1 взагалі рухався. В протоколі про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не зазначено хто саме керував транспортним засобом, кого зупинили працівники поліції, хто саме відмовився від проходження освідування, тобто відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, рухався. Поліцейський взагалі не пропонував огляд водію на місці, а повіз на огляд стаціонарний пост, який розташований за 12 км для складання протоколу затримання. З відео можна побачити, що ОСОБА_1 погодився на огляд, однак його поліцейські не освідували. Рапорт поліцейського де зазначено про те, що після блокування авто ОСОБА_1 було застосовано кайданки на місці зупинки та на місці запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння або проїхати до медитчного закладу не відповідає дійсності, дії працівників поліції не відповідають вимогам Інструкції.

Заслухавши доповідь судді, захисника Прилуцького В.С., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити по викладеним в ній доводам, вивчивши матеріали адмінсправи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до вимог ст. ст. 254 - 256 КУпАП.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, а саме, що 27.09.2023 р. о 22:45 год. на а/д М-05 215 км Київ-Одеса було зупинено транспортний засіб Ford Focus, р/номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР України, у якого працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкірного покриву обличчя, порушення мови. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора та огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що встановлена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 27.09.2023 р. о 22:45 год. на а/д М-05 215 км Київ-Одеса ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобм Ford Focus, р/номер НОМЕР_2 , порушив ПДР України, а саме не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1., йому було подано сигнал про зупинку транспортного засобу проблисковими маячками синього та червоного кольору та сиреною, які водій проігнорував та вимогу про зупинку не виконав, в подальшому транспортний засіб було зупинено шляхом блокування, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 ? КУпАП.

Стосовно доводів апеляції про те, що в матеріалах провадження відсутні докази його перебування в стані сп`яніння, то апеляційний суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. ст. 130 та 266 КУпАП працівникам поліції цілком достатньо встановити (побачити, почути) наявність у водія ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння (а вони вказані у протоколі про адмінправопорушення та відповідають тим, які перелічені в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9.11.2015 р. № 1452/735) та на цій підставі провести огляд водія на стан сп`яніння. Водій, за наявності таких обставин, зобов`язаний пройти огляд, цей обов`язок покладений на нього п. 2.5 ПДР України. Ніякі обставини чи причини не звільняють водія від проходження такого огляду, відмова від проходження огляду має наслідком адмінвідповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин докази перебування в стані сп`яніння для правильного розгляду справи не потрібні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ААД № 099396 від 28.09.2023 р. ( а. пр. 1), протоколом ААД № 099397 від 28.09.2023 р. (а. пр. 28), протоколом АА № 160749 від 28.09.2023 р. про адміністративне затримання (а. пр. 30), які складено уповноваженою посадовою особою та містять всі необхідні відомості та обставини вчинення правопорушень, сумніви чи зауваження до їх змісту відсутні.

На переконання апеляційного суду вказані документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють правові відносини та які є предметом судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не перевірив на відповідність вимогам законодавства та нормативних актів дії працівників поліції під час проведення процесуальних дій є необґрунтованими і не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Суд першої інстанції з метою перевірки цих доводів, які були заявлені і під час апеляційного розгляду, ретельно дослідив матеріали справи про адмінправопорушення, можливих порушень Інструкції про оформленні матеріалів про адмінправопорушення та дійшов до переконання, що під час складання матеріалів не було допущено порушень вимог нормативних актів, з таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Категоричне невизнання ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з порушеннями норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було. Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 9.11.2023 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 122? та ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Прилуцького В.С., яка подана в інтересах правопорушника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.