Провадження № 3/344/8046/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Зеленко О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , водія-стрільця 3 відділення охорони 1 взводу охорони 1 роти батальйону охорони, солдата, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 вчинив самовільне залишення місця служби, будучи військовослужбовцем, а саме не у бойовій обстановці самовільно залишив КНП «ПНЦ ІФОР», за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_1 24.11.2023 о 17 год 24 хв самовільно залишив лікувальний заклад КНП «ПНЦ ІФОР», до якого був госпіталізований згідно направлення командира в/ч НОМЕР_2 від 23.11.2023 №843/4 для лікування з діагнозом «Біла гарячка».

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснено вимоги ст.268 КУпАП, вину визнав, щиро покаявся у вчиненому правопорушенні.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.3 ст.172-11 КУпАП, відповідальність особи настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до вимог ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться даними протоколу про військове адміністративне правопорушення в/ч НОМЕР_2 №857 від 05.12.2023, наказом командира в/ч НОМЕР_2 №843/4 від 23.11.2023, письмовим поясненням ОСОБА_1 від 28.11.2023, письмовим поясненням ОСОБА_2 від 27.11.2023, письмовим поясненням ОСОБА_3 від 27.11.2023, письмовим поясненням ОСОБА_4 від 27.11.2023, письмовим поясненням ОСОБА_5 від 27.11.2023, актом службового розслідування від 30.11.2023, випискою із медичної карти стаціонарного хворого №6398/23, іншими матеріалами справи.

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення в/ч НОМЕР_2 №857 від 05.12.2023, солдат ОСОБА_1 24.11.2023 о 17 год 24 хв самовільно залишив лікувальний заклад КНП «ПНЦ ІФОР», до якого був госпіталізований згідно направлення командира в/ч НОМЕР_2 від 23.11.2023 №843/4 для лікування з діагнозом «Біла гарячка». Згідно поясненню ОСОБА_1 , 23.11.2023 він потрапив у лікувальний заклад з діагнозом «Біла гарячка». 24.11.2023 орієнтовно о 16 год 30 хв у нього погіршилося самопочуття і він самовільно залишив лікувальний заклад, причиною були голоси в голові, що сказали йому: «Втікай, бо тебе хочуть вбити троє чоловік». Своїм ходом добрався до штабу 4БО приблизно о 20 год 00 хв. У штаб 4БО з`явився добровільно, переховуватись наміру не мав. На даний момент його стан здоров`я покращився, почуває себе добре. Свою провину усвідомлює та визнає. Готовий приступити до виконання службових обов`язків.

Згідно направлення військової частини НОМЕР_2 від 23.11.2023 солдата ОСОБА_1 направлено на стаціонарне лікування з діагнозом «Біла гарячка».

Як вбачається з письмового пояснення ОСОБА_2 від 27.11.2023, 24.11.2023 о 17 год 24 хв йому зателефонувала ОСОБА_6 (лікар солдата ОСОБА_1 ) та повідомила, що ОСОБА_1 самовільно залишив лікувальний заклад КНП «ПНЦ ІФОР», в якому проходив лікування з 23.11.2023 з діагнозом «Біла гарячка». Одразу ж командиром 4 батальйону була сформована пошукова група, яка одразу ж вибула по місцю проживання солдата ОСОБА_1 . Так, поспілкувавшись з сусідами вказаного військовослужбовця, було встановлено, що останнього по місцю проживання немає. Повернувшись на КП 4 батальйону, було здійснено дзвінки до матері ОСОБА_1 та до товаришів, однак жодному не було відомо місце перебування ОСОБА_1 . Надалі, о 19 год 45 хв солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся до лікувального закладу КНП «ПНЦ ІФОР» для продовження лікування.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №6398/23, ОСОБА_1 встановлено наступний діагноз: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, психотичний розлад. Напередодні даного поступлення отримав відпустку та почав зловживати алкоголем протягом восьми днів. Останні 2 дні перед поверненням у частину алкоголь не приймав. У військовій частині поводився неадекватно, через що скерований на діагностику алкогольного сп`яніння. Був оглянутий в КНП «ПОК ЦПЗ ІФ ОР» з метою встановлення стану сп`яніння 23.11.2023 о 01 год 00 хв сп`яніння не виявлено. Після повернення в частину продовжував поводитись неадекватно, повідомляв, що говорить з ОСОБА_7 і він його переслідує. Зранку пацієнт почав бігати до 10 км, коли його знайшли товариші по службі, то з їхніх слів: «…в нього все тіло напружене було, піна з рота йшла…». Доставлений працівниками військової частини із направленням на стаціонарне лікування.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.3 ст.172-11 КУпАП як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем.

Однак, згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Встановлено, що ОСОБА_1 самостійно повернувся до військової частини, був відсутнім упродовж незначного часу (дві години), його дії не мали значної суспільної небезпеки, від них не настало тяжких наслідків. Ці обставини суддя визнає підставами для визнання правопорушення малозначним.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, щире каяття як обставину, що пом`якшує відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що вчинене правопорушення є малозначним, а відтак ОСОБА_1 відповідно до ст.22 КУпАП слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 22, 172-11, 221, 251, 268, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.172-11 КУпАП.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Олеся ЗЕЛЕНКО