КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/13008/22

29 травня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Осадченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києвавід 13 січня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненніадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 21 квітня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13 січня 2023 року та закрити провадження у справі.

Також в апеляційній скарзі просивпро поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а тому не міг у встановлений законом строк оскаржити постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13 січня 2023 року.

За положенням ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 було направлено судову повістку про виклик його до суду в судове засідання, яке було призначене на 26 жовтня 2022 року на 16 год. 40 хв., разом з тим в матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 зазначеної повістки.

Оскаржувана постанова була ухвалена судом першої інстанції 13 січня 2023 року, проте в матеріалах справи відсутні докази направлення та отримання повістки про виклик в судове засідання ОСОБА_1 .

З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази того,що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи, на думку суду, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними та поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м.Києва від 13 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що зупинка транспортного засобу під його керуванням була законною. Окрім того, наявний в матеріалах справи відеозаписподії з боді камери працівника поліції є неповним та не відображає всіх обставин події, які відбувались за його участі.

Вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення належним чином не зазначено прилад,на який здійснювалась відеофіксація події.

Звертає увагу, що він є військоволужбовцем, а тому,з урахуванням вимог ч. 3 ст. 266-1 КУпАП, його огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись не патрульною поліцією, а військовою службою правопорядку у Збройних Силах України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Піпко Володимир Сергійович повністю підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження у даній справі.

ОСОБА_1 та представник Київської міської прокуратури в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому порядку, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними у справі доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявності ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 209777, складеного заступником командира роти № 5, батальйону № 4, полку № 1 УПП у м. Києві ДПП капітаном поліції Жовновецьким Анатолієм Вікторовичем, 21 липня 2022 року, о 22 год. 50 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Dacia Duster», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по проспекту Корольова 8 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: явний запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покрову обличчя, млявість мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Того ж дня заступником командира роти № 5, батальйону № 4, полку № 1 УПП у м. Києві ДПП, капітаном поліції Жовновецьким Анатолієм Вікторовичем було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді стягнення штрафу в дохід держави в сумі 10,00 грн. за скоєння 21.07.2022 року, о 23:29:53 в м.Києві по пр. Академіка Корольова,8 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122-1 КУпАП за керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.

З наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що 21 липня 2022 року, о 23 год. 20 хв. ОСОБА_1 працівником поліції було виписано направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до КМНКЛ «Соціотерапія». Підставою для направленням ОСОБА_1 на огляд стало наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, млявість мови.

21 липня 2022 року ОСОБА_1 написав розписку, відповідно до якої він зобов`язався протягом доби не керувати транспортним засобом.

З наявного в матеріалах відеозапису події з боді камери працівника поліції № 472844, який долучений до матеріалів справи в якості доказу, вбачається, що співробітники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 причини зупинки транспортного засобу, а саме те, що у автомобіля не горіли задні габарити та пропонують йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, або у лікаря нарколога та роз`яснюють останньому наслідки відмови від проходження такого огляду. (зафіксований час на відео 23:01-23:05)

Зафіксовано, як співробітник поліції повторно висловлює вимогу щодо проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у лікаря нарколога. На зазначену вимогу ОСОБА_1 висловлює свою незгоду з тими ознаками алкогольного сп`яніння, які були у нього виявлені співробітниками поліції та роз`яснює, що він має намір зв`язатися зі своїм адвокатом. (зафіксований час на відео 23:06-23:07)

В подальшому співробітник поліції повторно питає ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд та роз`яснює йому причину зупинки транспортного засобу.

На зазначену вимогу співробітника поліції, ОСОБА_1 відмовляється та пояснює це тим, що він вважає зупинку транспортного засобу незаконною та вважає, що у нього відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. (зафіксований час на відео 23:14)

Співробітник поліції ще раз роз`яснює ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду та роз`яснює ОСОБА_1 , що його відсторонено від керування транспортним засобом. (зафіксований час на відео 23:15)

Зафіксовано, як співробітник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його права та обов`язки. (зафіксований час на відео 23:37)

Аналізуючи зазначені вимоги матеріального права та досліджені в судовому засіданні докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав вірну правову оцінку вказаним доказам, правильно застосував норми матеріального права, які регулюють вказані правовідносини та прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як, керуючи транспортним засобом, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, він відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була законною та що наявний в матеріалах справи відеозапис є неповним та не відображає всіх обставин події, які відбувались за його участі, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з досліджених судом доказів вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції 21.07.2022 року, 0 23 год. 30 хв. по вул. Корольова,8 в м.Києві було зафіксоване в автоматичному режимі порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху щодо керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби ( ч.2 ст. 122-1 КУпАП), за вчинення якого він був притягнутий до адміністративної відповідальності вигляді штрафу в дохід держави в сумі 510,00 грн. Доказів оскарження вказаної постанови та дій працівників поліції щодо зупинки його транспортного засобу ОСОБА_1 та його захисник суду не надали.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він є військовослужбовцем, а тому, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 266-1 КУпАП, його огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись не патрульною поліцією, а військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст.266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів..

Також, відповідно до ч. 3 ст.266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

З наявних у справі доказів вбачається, що співробітники поліції зупинили ОСОБА_1 в нічний час доби, коли вже розпочалась комендантська година. ОСОБА_1 був одягнутий в цивільний одяг, керував транспортним засобом «Dacia Duster», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по проспекту Корольова 8 та лише один раз за весь час спілкування зі співробітниками поліції на їх запитання де він працює сказав, що він є військовослужбовцем. При цьому, будь яких доказів того, що він є військовослужбовцем та на момент його зупинки співробітниками поліції виконував свої службові обов`язки ОСОБА_1 надано не було. До апеляційної скарги ОСОБА_1 було додано копію посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 27.07.2015 року начальником управління персоналом заступника начальника військової частини НОМЕР_3 , про те, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій. В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 адвокат Піпко В.С. надав суду ксерокопію аркушів 1,4,5, 6,7 військового квитка серія НОМЕР_4 ОСОБА_1 , виданого Звенигородським військовим комісаріатом Черкаської області 11.11.2013 року, на аркуші 5 якого стоїть відмітка про те, що 13.04.2022 року призваний до ЗСУ відповідно до Указу Президента України № 9/2022 від 24.02.2022 року Про загальну мобілізацію. Проте, з вказаних доказів не вбачається, що під час зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 21.07.2022 року, о 23 год. 20 хв. по вул. Корольова, 8 в м.Києві він виконують обов`язки військової служби.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не був у встановленому порядку повідомлений судом першої інстанції про розгляд даної справи, а тому був позбавлений права на захист своїх прав та інтересів в суді не є у даному випадку підставою для скасування правильного по суті судового рішення у даній справі, так як свої доводи та міркування ОСОБА_1 виклад у поданій ним апеляційній скарзі, яка була прийнята та розглянута судом апеляційної інстанції. В суді апеляційної інстанції захиснику Ільченка А.П. було надано можливість надати суду свої міркування, доводи та заперечення та забезпечено захист інтересів ОСОБА_1 та його доступ до суду. Проте доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, ОСОБА_1 тайого захисником суду не надано.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушенння і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києвавід 13 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: