Провадження № 3/521/8699/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року місто Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Херсонській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками УПП в Одеській області ДПП відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол, серії ААД № 027712, від 08.04.2023 року, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Згідно до складеного протоколу, 08.04.2023 року о 10 годині 25 хвилин, в м. Одесі Київське шосе, 1, водій ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», керував транспортним засобом Ford Mondeo, р. н. НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами згідно постанови державної виконавчої служби м. Одеси, від 06.03.2019 року, у ВП № 50566523, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, вину у скоєному не визнав, зазначивши, що йому не було відомо про наявність заборгованості та наявне тимчасове обмеження у праві керування т/з.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, вважаю за можливе розглянути справу, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вини водія до суду надано: протокол, серії ААД № 027712, від 08.04.2023 року; копію постанови державної виконавчої служби, від 06.03.2019 року, про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Проте, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази щодо направлення та вручення водію ОСОБА_1 копії постанови про встановлення тимчасового обмеження в праві керування т/з.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника за скоєне правопорушення, суддя приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, його наслідки.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною - 17.07.1997, дата набрання чинності для України - 11.09.1997) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - згідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення визнаються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України прямо вказує особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя, проаналізувавши докази в їх сукупності, надавши їм оцінку та враховуючи те, що на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , останній не був обізнаний щодо обмеження у праві керування транспортними засобами, а тому приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9-11, ч. 3 ст. 126, 221, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП України, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя: Н.В. Мирончук