ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун Олена Вікторівна, розглянувши за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Безрука Артема Володимировича,

апеляційну скаргу захисника Безрука А.В., подану на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22.03.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22.03.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до змісту постанови 20 листопада 2022 року о 21 год. 50 хв. в м. Покровськ по м-н Сонячний в районі буд.9 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest «Drager» 6810 або у Покровському наркологічному диспансері відмовився, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху.

На зазначену постанову суду захисник Безрук А.В. подав апеляційну скаргу із проханням про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Зазначає, що дана постанова незаконна, винесена з невідповідності висновків суду матеріалам справи та підлягає скасуванню.

Наголошує на тому, що працівником поліції швидко та нерозбірливо було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд, але не підкреслив, що вони пропонують спочатку на місці пройти медичний огляд.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом та доказів вчинення будь-якого порушення Правил дорожнього руху, що свідчило б про причини зупинки транспортного засобу. Відтак, не підтверджена доказами зупинка автомобіля суперечить положенням ЗУ "Про національну поліцію" та положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування між іншими лікарськими препаратами, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, захисником під час перегляду відеозапису було виявлено, що у ОСОБА_1 відсутні ознаки сп`яніння: вузькі зіниці очей, які не реагують на світло, сухість ротової порожнини, що вказує на те, що працівники поліції вигадали зазначені ознаки та внесли їх до протоколу.

Крім того, апелянт посилається на те, що працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 про проведення відеофіксації з самого початку, тільки в кінці події вони вже сказали, що проводять відеозйомку, що є порушенням.

Захисник просить суд не брати до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що він випив пиво в розмірі 2 літри, оскільки: по перше, останній не каже саме в якому часі та з ким він випив, а по друге сам факт визнання особою цього не має будь-якого визначального значення для притягнення її до відповідальності.

Крім того, адвокат посилається на те, що ОСОБА_1 не було надано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, яке наявне в матеріалах справи.

Також в матеріалах справи містяться відомості про виконання поліціянтами вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом у разі як викладено в протоколі, встановлення ними ознак наркотичного сп?яніння. Однак жодних доказів такого відсторонення матеріали справи не містять, оскільки водійське посвідчення у ОСОБА_1 не вилучалось, а транспортний засіб не затримувався, разом з ним і відомостей щодо його передачі іншому водієві матеріали справи теж не містять.

Під час судового засідання в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Безрук А.В. підтримали подану апеляційну скаргу в повному обсязі викладених вимог.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення самого ОСОБА_1 та позицію його захисника Безрука А.В., дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Керуючись вимогами ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищезазначені вимоги закону у цій частині судом першої інстанції виконані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 448159 від 20 листопада 2022 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 листопада 2022 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, який було зроблено 20 листопада 2022.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які полягали у відмові особи від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів вірогідність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає та стороною захисту таких надано не було.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, посилання захисника на те, що водію у швидкій та незрозумілій формі було повідомлено про процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння та не було зазначено про можливість проходження даного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» є необґрунтованими та спростовуються складеним відеозаписом, з якого видно, що працівником поліції двічі було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» або у Покровському наркологічному диспансері (Міський наркологічний диспансер м.Покровськ). Проте, ОСОБА_1 першу пропозицію працівника поліції було проігноровано, а на другу поступила відмова від проходження вищезазначеного огляду.

Крім того, ОСОБА_1 , відповідно до доданих до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів, підтвердив вживання ним алкоголю, що свідчить про перебування під час зупинки транспортного засобу водія у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, відеозаписом з відео реєстратора патрульної поліції зафіксовано момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що, відповідно до правил дорожнього руху, є забороненим.

Інші доводи скарги апелянта спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи і суд апеляційної інстанції їх розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Жодних об`єктивних даних, які б вказували упередженість працівників поліції, оскарження їх дій, або ставили б під сумнів наявність підстав для складання щодо ОСОБА_1 протоколу, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Отже, при апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, судом першої інстанції дотримано вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначено його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, у зв`язку з чим скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

постановила:

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22.03.2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Безрука А.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.В.Рябчун