Дата документу Справа № 334/6379/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6379/22 Головуючий в 1 інст. Новікова Н.В.
Провадження № 33/807/239/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Міронова В.О. в режимі відеоконференції з Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2022 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 3655 грн., стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя місцевого суду встановив, що 24.12.2022 р. о 16 год. 30 хв. на території військового об`єкту ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння в умовах особливого періоду під час дії воєнного стану. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказав, що суд залишив поза увагою приписи закону, що визначають коло обставин, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи. Так, місцем скоєння правопорушення суд зазначив «територія військового об`єкту», проте у протоколі зазначено інше місце. Вказує, що в матеріалах справи наявний лише висновок лікаря щодо перебування його в стані наркотичного сп`яніння, проте відсутні докази проведення будь-яких досліджень біологічних зразків. Крім того, матеріали справи не містять письмового направлення ОСОБА_1 на огляд, а у висновку вказано, що він був направлений на огляд старшим лейтенантом поліції Кузьменко С.О., а тому на думку апелянта висновок не може бути допустимим доказом. Посилаючись на Інструкцію зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення №239 ОСОБА_1 вказує, що протокол не є беззаперечним доказом доведення його провини та складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Щодо обставин події апелянт вказує, що він не перебував на території в/ч і не виконував обов`язків військової служби, оскільки в той день у нього був вихідний, він був зупинений працівниками патрульної поліції на приватному автомобілі, був одягнутий в цивільний одяг. Просить постанову суду скасувати, та ухвалити нову, якою провадження відносно нього закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Міронова В.О., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності його підзахисного, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Міронова В.О., який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримані повною мірою не були, оскільки при прийнятті рішення поза увагою та без належної оцінки суду залишились фактичні обставини, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення.

Як вбачається із відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення ДНЗ-2/1315 від 25.12.2022, 24 грудня 2022 року о 16 год. 30 хв. солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді стрільця-номера обслуги, знаходячись біля буд. 107 по вул. Зачиняєва в м. Запоріжжя, всупереч вимогам статей 11, 13, 241 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, виконував обов`язки військової служби за призначенням, в умовах воєнного стану, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради №9033 від 24.12.2022 р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, суд послався на відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, свідченнями щодо визнання провини, надані ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Однак, з викладеними у постанові суду підсумками, не можна погодитися, оскільки вони ґрунтуються на неправильно встановлених фактичних обставинах справи.

Так, частиною 3 статті 172-20 КУпАП передбачено, крім іншого, і притягнення до адміністративної відповідальності за вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби у стані наркотичного сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері військової дисципліни.

Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення полягає у проходженні військової служби та виконання обов`язків військової служби за призначенням, в умовах воєнного стану, у стані наркотичного сп`яніння.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці визнаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, встановлюючи обставини справи, суд зазначив, що 24.12.2022 р. о 16 год. 30 хв. на території військового об`єкту ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння в умовах особливого періоду під час дії воєнного стану.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказав, що 24 грудня 2022 року він не перебував на території військової частини, оскільки був вихідний у цей день, не перебував в добовому наряді і на території військової частини, не виконував обов`язків військової служби в розумінні ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Більш того, 24 грудня 2022 року він рухався на власному автомобілі у цивільному одязі та о 16 год. 44 хв. був зупинений співробітниками поліції на трасі Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя», де відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наданими матеріалами справи пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що 24 грудня 2022 року він був вихідний, на території військового об`єкту не перебував та обов`язків військової служби не виконував, спростувати не можна.

Крім того, твердження ОСОБА_1 про перебування на власному автомобілі у цивільному одязі на трасі підтверджуються відеозаписом події від 24.12.2022 р. під час його зупинки поліцейськими на трасі Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя» та роздрукованими з нього скриншотами, що додатково переконує апеляційний суд у відповідності доводів ОСОБА_1 дійсним подіям та обґрунтованості доводів апеляційної скарги.

Крім того, в ході апеляційного перегляду, за клопотанням сторони захисту до матеріалів справи долучені докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 24.12.2022 р., направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.12.2022 р., висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 24.12.2022 р., рапорт інспектора поліції, роздруковані скриншоти з відеозапису події, копія постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2023 р., що набрала законної сили, про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Співставляючи обставини, викладені у даній справі з обставинами у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд встановив, що інкримінована ОСОБА_1 подія в контексті притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння (ч. 1 ст. 130 КУпАП) означені, як вчинені в один день з незначною різницею в часі (14 хвилин) та в різних місцях, що з огляду на місце зупинки автівки під керуванням ОСОБА_1 та сукупності інших зафіксованих на скриншотах з відео обставин викликає сумніви у інкримінованій за даним протоколом події.

При цьому, до обох протоколів додані одні й ті ж докази.

Отже, відомості, вказані у даному протоколі відносно ОСОБА_1 та доданих до нього матеріалів не засвідчують, що саме цього дня і цього часу особа проходила військову службу. Натомість доведеність даної обставини має вирішальне значення в контексті ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Одночасно слід зауважити, що посилання у постанові суду на визнання особою провини не може бути безумовною підставою притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки не є таким доказом, що відповідає критерію достатності задля визнання доведеним інкримінованого адміністративного правопорушення, так як провина особи має бути доведена належними, допустимими і достовірними доказами, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оспорюючи в апеляційній скарзі висновки суду, стороною захисту додані переконливі докази, які схиляють суд апеляційної інстанції до думки про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

За наведених вище обставин, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід задовольнити, а постанову районного суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2022 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, скасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.172-20 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник