Справа № 307/1062/23
Провадження № 3/307/356/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши в об`єднаному провадженні справу про адміністративні правопорушенні, що надійшла з Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.4 ст. 130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

14.03.2023 року, о 18 год. 40 хв., в с. Терново, по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Рено Меган» державний номерний знак НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди за його участі, до проведення уповноваженою особою освідчення з метою встановлення ступіню алкогольного сп`яніння вжив алкогольне пиво та відмовився від проходження такого огляду, чим порушив п. 2.10 «Є» Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.4 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього 14.03.2023 року, о 18 год. 40 хв., в с. Терново, по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Рено Меган», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, недотримався бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 . В результаті дорожньо транспортної пригоди, автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріалами збитками, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП.

Разом з цим, з протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП вбачається, що 14.03.2023 року, о 18 год. 40 хв., в с. Терново, по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Рено Меган», державний номерний знак НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого залишив місце дорожньо транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10 «А» Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст.122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду справи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, визнав. Вину у вчиненні адміністративних правопорушень передбаченого ч.4 ст.130 та ст.122-4 КУпАП, не визнав та пояснив, що 14.03.2023 року, він їхав на власному автомобілі марки « Рено Меган», державний номерний знак НОМЕР_1 , де по дорозі в с. Терново, біля торговельного закладу, побачив декілька припаркованих автомобілів, один з яких, без включених габаритних ліхтарів, задньою частиною виступав на проїздну частину, при об`їзді даних автомобілів він допустив зіткнення з одним із цих автомобілів. Оскільки перебував у стресовому стані, він продовжив рух, та через деякий час зупинився, де сидячи в автомобілі дістав, одну пляшку, безалкогольного пива «Оболонь 0» та зробив декілька ковтків цього пива. В цей час, до нього підійшов власник пошкодженого автомобіля марки ВАЗ, ОСОБА_1 , якому він повідомив, що має намір повернутися на місце ДТП та не виходячи з автомобіля, розвернувся і одразу поїхав на місце ДТП. На місце дорожньо-транспортної пригоди він повернувся до приїзду працівників поліції. Там йому запропонували пройти огляд на визначення ступеню алкогольного сп`яніння, однак з тих причин, що йому не було роз`яснено прав визначених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП він відмовився від проходження такого огляду.

Захисник Полгар М.З. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. В заявленному клопотанні зазначив, що згідно ст. 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Однак з встановлених обставин справи вбачається, що водій ОСОБА_1 , повернувся на місце скоєнння ДТП з власної ініціативи, забезпечивши також і транспортний засіб, що виключало необхідність вжиття поліцейськими заходів щодо встановлення розшуку. Разом з тим в частині інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 130 КУпАП зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №126247 від 14.03.2023 року у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого правопорушення» містить вислів: «також пройти освідчення відмовився» та не містить викладу суті адміністративного правопорушення, яке б відповідало ознакам правопорушення, передбаченого відповідною статтею КУпАП, а також відповідний акт, який передбачає відповідальність, в цій частині, а тому не може бути підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. що знижують увагу та швидкість реакції. Разом з тим, вказаний факт, що ОСОБА_2 бачив, як ОСОБА_1 вживав алкогольне пиво не може бути доказом, так як одночасно з твердженням, про те, що він не бачив яке саме було пиво. Тому з наведеного просить провадження в справі за ст.122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону вказаний у письмових поясненнях доданих до матеріалів адміністративної справи, повторно на розгляд справи не з`явився та про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, розглянувши дану справу вважаю, що у діях ОСОБА_1 є подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №126206 від 14.03.2023 року (а.с.1), схемою місця ДТП від 14.03.2023 року (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14.03.2023 (а.с.4), рапортом інспектора з РВП ВПД №1 Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Біланич А. (а.с. 5), копіями протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 126207 від 14.03.2023 року та серії ААД № 126247 від 14.03.2023 року (а.с. 6, 7), фотознімками на яких відображено пошкодження транспортних засобів марки «Рено» державний номерний знак НОМЕР_1 та ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.11-12).

Що стосується притягнення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП суд зазначає наступне.

Частиною 4 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до вимог пункту 2.10 (є) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю. Відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки, навіть за наявності в тому числі перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, виключає відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

З наявного в матеріалах справи відеозапису, вбачається, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, що також вбачається з письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 та сам ОСОБА_1 який вказав, що він вживав пиво.

Однак, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 наданих під час розгляду справи, це пиво було безалкогольне. Доказів, що водій ОСОБА_1 вживав після вчинення ним ДТП алкоголь, крім письмових пояснень самого потерпілого ОСОБА_2 , який показів того, що це пиво було алкогольне надати не зміг та на виклик до суду повторно не з`явився, матеріали справи не містять, і їх не здобуто під час розгляду справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи поза розумним сумнівом не доведено, що ОСОБА_1 , вживав алкогольні напої після того, як був учасником ДТП, при цьому, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом того факту, що керуючи автомобілем, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з метою уникнення адміністративної відповідальності. Посилання ж водія на порушення його прав у зв`язку з незабезпеченням йому захисника для проходження процедури огляду на визначення ступеню алкогольного сп`яніння чи відмови у проходженні такого огляду, враховуючи принцип пропорційності та баланс між приватним та публічним інтересами, не можна вважати таким, що дають право водію відмовитися від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, водій ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд на визначення стану сп`яніння, як на місці зупинки так і в медичному закладі, відмовився, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, ОСОБА_1 має нести відповідальність за фактично вчинене діяння, що узгоджується з положеннями ст. 9 КУпАП та основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, зокрема, суд приходить до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону - за правилами, закріпленими в КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перекваліфікувавши його дії з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім особистого визнання факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння самим порушником, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю і об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, дослідженими судом в судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №126247 від 14.03.2023,

- рапортом інспектора з РВП ВПД №1 Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Біланич А. М. (а.с.2),

- копіями протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 126206 від 14.03.2023 року та серії ААД № 126207 від 14.03.2023 року (а.с.3,4),

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14.03.2023 року, з яких вбачається, що 14.03.23 року, близько 18.30 год. він припаркував свій автомобіль ВАЗ 2107, д.н. НОМЕР_3 в с. Терново, по вул. Центральній, біля магазину «Фаворит», почувши звук удару він вийшов з магазину та побачив свій автомобіль посеред дороги, після чого побачив автомобіль учасника ДТП, водія ОСОБА_1 , який біля магазину, вживав алкогольне пиво, яке саме не бачив, після чого ОСОБА_1 повернувся на місце ДТП в стані сильного алкогольного сп?яніння (а.с.5),

- рапортом інспектора з РВП ВПД №1 Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Біланич А. від 14.03.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від написання письмових пояснень, однак під час проведеної усної бесіди, пояснив, що вжив алкогольний напій після скоєння ДТП (а.с.6),

- долученими до матеріалів справи СD-R та DVD-R дисками з відеозаписами на яких відображено як факт надання ОСОБА_1 пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння так і факт відмови, пройти такий огляд (а.с. 8, 9).

Відмова ОСОБА_1 стосовно проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння у відсутності його адвоката, не спростовує наведених висновків, виходячи з наступного.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, оцінивши наведені докази, суд визнає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною, в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КУпАП провадження слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення, з наступних підстав.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 126207 від 14.03.2023 року вказано, що ОСОБА_1 в порушення пункту 2.10 «а» Правил дорожнього руху залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетним.

Згідно п. 1.10 ПДР залишення місця дорожньо-транспортної пригоди це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 повернувся на місце ДТП до приїзду працівників поліції за власним бажанням, забезпечивши також туди і транспортний засіб, що виключало необхідність вжиття поліцейськими заходів щодо їх встановлення, розшуку та свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу такого правопорушення.

Згідно вимог п. 1 ст. 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 36 ч. 2 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер вчинених правопорушеннь, дані про особу порушника, ступінь його вини, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М. Бряник