"11" грудня 2023 р. Справа № 363/4972/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, зі змісту протоколу серії ААБ №079785 від 03.09.2023 року слідує, що 02.09.2023 року о 23 год. 55 хв. в с. Нові Петрівці по вул. Свято-Покровська, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Daewoo Matiz, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилась в установленому законом порядку. Відмова водія зафіксована на боді-камеру №6, чим порушила п. 2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 13.11.2023 року ОСОБА_1 та її представник адвокат Таранов С.І. проти обставин, викладених в протоколі категорично заперечували. Так, ОСОБА_1 пояснила, що 02.09.2023 року вона керувала, зазначеним в протоколі автомобілем та була зупинена працівниками поліції, алкоголь не вживала. Дійсно, спочатку відмовилась від запропонованого проходження огляду на місці зупинки, але потім, оскільки працівниками поліції не було їй роз`яснено ані її прав, ані наслідків її відмови, вона самостійно через мережу інтернет ознайомилась зі змістом ст. 130 КУпАП та відразу ж звернулася до працівників поліції з проханням видати їй направлення і відвезти до закладу охорони здоров`я, але їй в цьому було відмовлено, працівники поліції посилалися на те, що протокол вже склали, що насправді не відповідало дійсності тому, що протокол їй ніхто ще не вручив, вона його ще не підписала, пояснення письмові, додані до протоколу, склала вже після цього і саме головне, що підтверджує все, що вона зазначає: протокол датований 03.09.2023 роком о 00 год. 35 хв., а направлення видане їй вже після її проігнорованої вимоги о 00 год. 44 хв., тобто його склали на її вимогу після складання протоколу і до медичного закладу її не відвезли.

04.12.2023 року на адресу суду від ОСОБА_1 та її представника адвоката Таранова С.І. надійшло письмове клопотання, в якому вони просили суд справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення та розглянути справу за їх відсутності. Так в письмовому клопотанні посилалися на те, що з представленого відеозапису вбачається, що взагалі відсутній момент виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , співробітники поліції не вказали на ознаки сп`яніння, не вчинили дій для їх виявлення та перевірки. ОСОБА_1 не було роз`яснено її прав, не було виписано та надано направлення. Додане до протоколу направлення на огляд, датоване 03.09.2023 роком о 0 год. 44 хв., в той час, як сам протокол був складений о 00 год. 35 хв. Крім того, працівником поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 наслідків складання щодо неї протоколу за відмову від проходження огляду за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Лише після самостійного ознайомлення зі змістом вказаної статті в мережі інтернет, ОСОБА_1 вимагала від працівників поліції видати їй направлення та проїхати до медичного закладу, але ця вимога була проігнорована. Також працівниками поліції не було задокументовано та доведено належним чином підстав щодо зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , оскільки остання ПДР України не порушувала, підстав для її зупинки не було, а відтак і всі наступні вимоги працівників поліції не повинна була виконувати.

За клопотанням представника особи, яка притягається до відповідальності адвоката Таранова С.І. судом були допитані працівники поліції, а саме:

Поліцейський Багрій О.М. суду повідомив, що 02.09.2023 року він чергував на блок-посту в с. Нові Петрівці по вул. Свято-Покровська. Приблизно о 23 год. 55 хв. його напарником ОСОБА_2 було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 для перевірки документів, який виявив у неї ознаки алкогольного сп`яніння та викликав наряд поліції. Після приїзду працівників патрульної поліції, ОСОБА_3 участі у оформленні матеріалів щодо вказаної особи не приймав.

Інспектор Кушнарьов Д.О. теж посилався на те, що 02.09.2023 року чергував на блок-посту в с. Нові Петрівці по вул. Свято-Покровська та близько 23 год. 55 хв. зупинив автомобіль, яким керувала ОСОБА_1 , перевірив її документи та виявив ознаки сп`яніння, а саме: почервоніння очей і запах алкоголю. Викликав працівників патрульної поліції, які по приїзду і займалися оформленням матеріалів за ст. 130 ч. 1 КупАП. При цьому ОСОБА_2 показав суду, що далі продовжував чергувати та що саме відбувалося під час складання відповідного протоколу він не знає.

Інспектор Цесак А.П. в суді пояснив, що дійсно 03.09.2023 року отримав виклик про те, що на блок-посту в с. Нові Петрівці по вул. Свято-Покровська близько 23 год. 55 хв. був зупинений автомобіль, під керуванням жінки з ознаками алкогольного сп`яніння. По приїзду було з`ясовано, що автомобілем керувала ОСОБА_1 у якої виявлені ознаки алкогольного сп`яніння і якій було запропоновано пройти відповідний огляд, на що остання відмовилась, як наслідок було складено протокол. При цьому ОСОБА_4 не зміг пояснити чому протокол стосовно особи був складений 03.09.2023 року о 00 год. 35 хв., а направлення на огляд, що додане до протоколу датоване 03.09.2023 роком о 00 год. 44 хв., тобто вже після складання протоколу, скоріш за все це була помилка.

Вислухавши особу, що притягається до відповідальності, її представника, інспекторів поліції та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 1 КУпАП України, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зокрема з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 251 КУпАП наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Так, у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Конституції України.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 році передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року за N23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 КУпАП (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції. Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, вирішуючи питання щодо винуватості та притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд має перевірити наявність обставин, що виключають притягнення особи до відповідальності.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП дійсно передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Стаття 14 ЗУ "Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» - поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 1.3 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином норми ПДР встановлюють у першу чергу обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять.

Стаття 266 КУпАП визначає, що особи, які керують зокрема транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Так, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, в інших закладах забороняється. При цьому о гляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за №1395. Так, відповідно до розділу Х цієї Інструкції, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані зокрема алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вищевказані вимоги також дублюються Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за №1103, де передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Так, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з

використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту,

який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року за №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06.12.1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

ОСОБА_1 та її представник - адвокат Таранов С.І. з обставинами, викладеними в протоколі від 03.09.2023 року не погоджувалися, посилаючись на те, що ОСОБА_1 дійсно, заперечуючи факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, спочатку відмовилася проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки жодних наслідків такої відмови їй не було роз`яснено, потім на місці зупинки, через нетривалий проміжок часу, самостійно ознайомившись зі змістом ст. 130 КУпАП, ще до складання відносно неї протоколу, навпаки наполягала на проходженні огляду в закладі охорони здоров`я чого, з незрозумілих підстав зроблено не було.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №079785 від 03.09.2023 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлено, що 02.09.2023 року о 23 год. 55 хв. в с. Нові Петрівці по вул. Свято-Покровська, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Daewoo Matiz, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилась в установленому законом порядку.

Вказаний протокол підписано особою, що його склала, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , при цьому в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 вказала, що не згодна. Крім того, до протоколу додані письмові пояснення ОСОБА_1 від 03.09.2023 року, зі змісту яких слідує, що остання зазначила, що їй не вручили письмового направлення на огляд у закладі охорони здоров`я, що свідчить про відсутність підстав для складання протоколу.

Так, згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 40 ЗУ "Про Національну поліцію" - поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Під час фіксування пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд, поліцейським було застосовано технічні засоби відеозапису, матеріали яких долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, всі дії з приводу складання зазначеного протоколу були зафіксовані на відеозапис, який долучений до справи та містить фіксацію процедури. Крім того, в самомупротоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №079785 від 03.09.2023 року, складеному відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначено про долучення до протоколу матеріалів відеофіксації.

Судом встановлено, що обставини фабули адміністративного правопорушення, зазначені в протоколі та норма інкримінованого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не узгоджуються із дослідженими судом матеріалами відеозапису, на яких в повному обсязі не відображені події, що відбулися 03.09.2023 року. Так, із зазначеного відеозапису, переглянутого судом вбачається, що поліцейський указав на можливість перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, висунув вимогу про необхідність проходження огляду на стан саме алкогольного сп`яніння, що передбачено ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17.12.2008 року за №1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України за №1452/735 від 09.11.2015 року, а саме: за допомогою спеціального технічного засобу та у закладі охорони здоров`я. Далі, з матеріалів відеозапису вбачається, що на цю пропозицію ОСОБА_1 відмовилась, посилаючись на те, що вона не перебуває у стані алкогольного сп`яніння та буде оскаржувати дії працівників поліції. Будь-якої іншої інформації матеріали відеозапису не містять, як то роз`яснення особі прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, або саму процедуру складання протоколу та документів, що до нього додані, відібрання пояснень тощо.

Статтею 256 КУпАП передбачена необхідність при складанні протоколу особі, яка притягається до відповідальності, роз`яснити її права, передбачені ст. 268 КУпАП. Так, зі змісту ст. 268 КУпАП чітко вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності зокрема, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання.

Таким чином, досліджені судом матеріали відеозапису, що додані до протоколу не свідчать про дотримання в цьому випадку працівником поліції в повному обсязі вимог щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення (ст. 256, ст. 268 КУпАП) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду, а також вимог ст. 266 КУпАП. А відтак, суд не може констатувати, що зазначені матеріали відеозапису, є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, на яких в повному обсязі зафіксована подія правопорушення.

Крім того, ці матеріали відеозапису суд повинен оцінити в сукупності з іншими доданими до протоколу доказами, і така сукупність досліджених доказів повинна свідчити саме про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, як вже зазначалося вище п. 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану зокрема алкогольного сп`яніння. За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №079785 від 03.09.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, при цьому на підтвердження зазначеного, особою, що склала протокол додано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №079785 від 03.09.2023 року, що складений о 00 год. 35 хв. відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, датоване 03.09.2023 роком о 00 год. 44 хв. (тобто вже після складання протоколу), в якому зазначені, виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння та вказано, що огляд не проводився із-за відмови останньої, зазначене направлення підписане лише працівником поліції;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03.09.2023 року, в якому в графі результат огляду зазначено відмова;

- пояснення ОСОБА_1 , в яких вона зазначала, що не отримала письмового направлення на огляд;

- рапорт старшого лейтенанта поліції Кушнарьова Д.О. від 03.09.2023 року зі змісту якого вбачається, що 02.09.2023 року о 23 год. 55 хв. під час несення служби останнім на блок-посту «Вишгород» спільно з лейтенантом ОСОБА_3 був зупинений автомобіль Daewoo Matiz, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, звужені зіниці. Про це було повідомлено чергову частину Вишгородського РУП та викликано нарад ГРПП для складання адміністративного матеріалу;

- копія посвідчення водія ОСОБА_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Суд зазначає, що водій дійсно зобов`язаний виконувати вимоги поліцейських і знати міру відповідальності за невиконання таких вимог, але в даній справі, за наявності сукупності встановлених судом обставин, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я не доведена належними та допустимими доказами.

Так, із досліджених судом доказів не вбачається моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , оскільки працівники патрульної поліції не вказали на певні ознаки її сп`яніння, як і не вчинили жодних дій щодо їх виявлення та/або перевірки. Крім того, погоджується суд і з доводами представника ОСОБА_1 про те, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направили ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння і їй вчасно, до складання протоколу, не було виписано відповідне направлення.

Так, як вже зазначалося вище порядок проходження огляду на стан зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №1103 від 17.12.2008 року та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС і МОЗ України за №1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 266 КУпАП - огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан зокрема, алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Згідно з положеннями п. 3 та п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №1103 від 17.12.2008 року - огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Аналогічні положення містять п. 6 та п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України за №1452/735 від 09.11. 2015 року - огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Отже за змістом наведених вище нормативних актів, у випадку відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловленої чіткої незгоди з його результатами, водій підлягає обов`язковому направленню поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

В даному випадку, ОСОБА_1 зазначає, що спочатку вона відмовилася від проходження огляду, але практично відразу, ще до складання протоколу відносно неї за ст. 130 ч. 1 КУпАП попросила працівників патрульної поліції відвезти її до медичного закладу. Зазначені посилання ОСОБА_1 підтверджуються її поясненнями, як в самому протоколі так і в письмових поясненнях, що додані до нього 03.09.2023 року, в яких особа зазначала, що направлення до закладу охорони здоров`я їй не виписувалося, а також тим, що додане до протоколу направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я складено працівником поліції вже після складання протоколу.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Суд констатує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні об`єктивні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. А відтак, суд погоджується з позицією захисту про те, що ненадання ОСОБА_1 до складання протоколу відповідного направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння позбавило її можливості пройти огляд у лікаря нарколога в спеціалізованому медичному закладі.

В той же час, суд не погоджується з посиланням ОСОБА_1 та її представника на те, що працівники поліції без жодних правових підстав зупинили автомобіль та вимагали у ОСОБА_1 документи на перевірку, оскільки диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не залежить від законності зупинки чи перевірки документів водія працівниками поліції. А відтак, обставини законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції та законність причин перевірки документів водія жодним чином не впливають на доведеність/недоведеність факту наявності в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд також звертає увагу на те, що у випадку незгоди з діями працівників поліції щодо законності зупинки, ОСОБА_1 не позбавлена права оскаржити їх дії у встановленому законом порядку.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 року у справі за №216/5226/16-а - притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі за №536/1703/17.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд зазначає, що вказані та досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку суд приходить до висновку, що в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 9, 40-1, 130 ч.1, 245, 251, 252, 247, 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі за №363/4972/23 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.П. Дьоміна