Житомирський апеляційний суд
Справа №290/33/23 Головуючий у 1-й інст. Кірічук М. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Романівського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2023 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Романівського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 27 грудня 2022 року близько 01 години 30 хвилин на 4 кілометрі + 500 метрів автодороги Печанівка Любар водій ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ-2109 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Такими діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що відсутні докази керування нею транспортним засобом, оскільки вона перебувала на сидінні водія, що стояв, пересівши із заднього сидіння на переднє (водія), щоб ОСОБА_2 мав можливість відпочити в нічний час.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що вона не була присутня в судовому засіданні під час ухвалення постанови, останню отримала поштовою кореспонденцією лише 27.10.2023.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

ОСОБА_1 була надана можливість як судом першої інстанції так і апеляційним судом надати свої покази у справі, проте вона цим не скористалася, до суду апеляційної інстанції не з`явилася, хоча розгляд справи призначався неодноразово.

Суд звертає увагу на те, що частиною 2 статті 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Нормами чинного КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості подавати письмові пояснення щодо обставин справи, подавати докази та залучити захисника для представництва та захисту її інтересів підчас розгляду справи в суді.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки не буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так з протоколу по адміністративне правопорушення від 27.12.2022 вбачається, що 27 грудня 2022 року близько 01 години 30 хвилин на 4 кілометрі + 500 метрів автодороги Печанівка Любар водій ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ-2109 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у медичному закладі у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком №37 КНП «Любарська лікарня» від 27.12.2022, чим порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3).

Перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджено:

висновком № 37 від 27.12.2022 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. З результатами якого ОСОБА_1 погодилася;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД 1078146, передбаченого ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП;

рапортом поліцейського СРПП ВП 1 Житомирського РУП старшого сержанта поліції Демидюка Р.В.;

відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано рух автомобіля ВАЗ-2109 д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинку та огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі КНП «Любарська лікарня» із застосуванням приладу «Драгер» результати огляду становили 0,92‰ та 0,83 ‰. Права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснено. Жодних зауважень ОСОБА_1 не мала, повідомила, що вживала лікарські засоби. На запитання поліцейського з приводу керування автомобілем, відповіла: «навчаюся їздити».

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком №37 КНП «Любарська лікарня» від 27.12.2022; постанові за частиною 2 статті 122, частиною 2 статі 126 КУпАП від 27 грудня 2022; висновку №37 КНП «Любарська лікарня» щодо медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння; рапорті поліцейського від 27 грудня 2022 року; наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; поясненнями ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо вживання алкогольних напоїв. Слід зауважити, що ОСОБА_1 ознайомилася зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, надала пояснення та поставила свій підпис.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 не керувала автомобілем, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейського, з яких вбачається, що ОСОБА_1 безумовно керувала транспортним засобом та її зупинка відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» і була обумовлена вимогами ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573.

Також, на останньому зафіксовано рух автомобіля ВАЗ-2109 д.н.з. НОМЕР_1 з увімкненими габаритними вогнями попереду службового автомобіля поліції та його зупинку після увімкнення проблискових маячків, вихід ОСОБА_1 з місця водія автомобіля ВАЗ-2109 д.н.з. НОМЕР_1 , що спростовує її доводи про те, що автомобіль не рухався під час під`їзду службового автомобіля поліції, а ОСОБА_2 перед цим пересів на заднє пасажирське сидіння, а вона сіла на його місце, де і відпочивали.

Відеозапис періоду руху транспортного засобу до його зупинки та відкриття дверей є безперервним, що спростовує доводи скарги про те, що автомобілем ОСОБА_1 не керувала і він не рухався, а стояв.

Отже, ОСОБА_1 знаходилася за кермом автомобіля як під час руху, так і під час зупинки, оскільки під час руху авто вона не мала можливості пересісти із заднього сидіння на переднє, як зазначено в доводах апеляційної скарги, які спростовуються відеозаписом, на якому ОСОБА_2 виходить з місця пасажира біля водія, але ніяк не із задніх дверей транспортного засобу.

Судом надано належну оцінку тому факту, що з моменту зупинки автомобіля ВАЗ-2109 та відкриття дверей водія та пасажира, на відеозапису не зафіксовано коливання кузова останнього, що підтверджує той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за цей період не мали змоги перемістився з сидіння пасажира позаду на водійське та навпаки.

З урахуванням наведеного подальші дії працівників поліції вчинені у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозаписам, як належним та допустимим доказам, які відповідають вимогам ст. 251 КУпАП та які не мають ознак монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Таким чином, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Романівського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Романівського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2023 року - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь