Постанова

Іменем України

23 травня 2023 року

м. Київ

провадження №33/824/2560/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.

за участю захисника ОСОБА_1 - Півторак Руслани Анатоліївни

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Півторак Руслани Анатоліївни

на постанову Подільського районного суду м. Києва

в складі судді Скрипник О. Г.

від 04 квітня 2023 року

у справі №758/907/23 Подільського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

У С Т А Н О В И В:

08 січня 2023 року, поліцейським взводу 1 роти 4 батальйону 4, полку 1 УПП в м. Києві ДПП капралом поліції Распоновою А. В., складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №368275 про те, що громадянка ОСОБА_1 , 08.01.2023, о 13 годині 30 хвилин, на просп. Георгія Гонгадзе, 11, в м. Києві, керувала транспортним засобом «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння.

В протоколі зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також зазначено про те, що до протоколу додаються: відео з нагрудної бодікамери 473794, 472108, направлення.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - Півторак Р. А. подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та проігнорував клопотання про відкладення розгляду справи.

Як на підставу порушення судом норм процесуального права посилалася на те, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та її захисника Півторак Р. А., що перешкодило їм брати участь у судових засіданнях, заявляти клопотання, надавати пояснення та своєчасно отримати постанову суду.

Також зазначила, що суд не врахував, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, а також не містять доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Поліцейські не роз`яснили останній порядок проходження на стан наркотичного сп`яніння і не доставляли її до закладу охорони здоров`я.

Резюмувала, що обвинувачення фактично ґрунтується на припущеннях патрульних, які не довели факту керування автомобілем ОСОБА_1 та факту її відмови від проходження огляду, а за таких обставин у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Додала, що з відеозапису вбачаєтьсь лише процедура ознайомлення ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення, однак суд першої інстанції проігнорував клопотання про дослідження такого відеозапису у судовому засіданні.

За вказаних обставин просила скасувати постанову Подільського районного суду м. Києвавід 04.04.2023 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою скаржники також подали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 04.04.2023.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, захисник ОСОБА_1 - Півторак Р. А. вказувала на те, що суд першої інстанції проігнорував клопотання захисника ОСОБА_1 - Півторак Р. А. та не дослідив відеозапис у судовому засіданні. Крім того, зазначила, що постанову винесено за їх відсутності, а 04.04.2023 секретар судового засідання повідомила ОСОБА_2 , що засідання перенесено, але дату буде повідомлено пізніше, однак 04.04.2023 вже була винесена постанова, яку вона отримала на електронну адресу 18.04.2023.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, клопотання захисника ОСОБА_1 - Півторак Р. А. про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Як вбачається з матеріалів справи 04.04.2023 судом першої інстанції винесено оскаржувану постанову.

З апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 - Півторак Р. А. звернулася 26.04.2023, тобто з пропуском строку, передбаченим ст. 294 КУпАП.

Разом з тим, як вже зазначалось вище, в клопотанні про поновлення строку захисник ОСОБА_1 - Півторак Р. А. зазначила, що постанову винесено за їх відсутності. Також, 04.04.2023 секретар судового засідання повідомила ОСОБА_2 , що засідання було перенесено, але точна дату буде повідомлена згодом. Проте, 04.04.2023 вже була винесена постанова, яку вона отримала на свою електронну адресу 18.04.2023.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, постанову винесено 04.04.2023 за відсутності ОСОБА_1 та її захисника Півторак Р. А. Разом з тим, з мотивувальної частини постанови вбачається, що ОСОБА_2 подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

З довідки про доставку електронного листа вбачається. що постанову від 04.04.2023 було надіслано ОСОБА_2 на її електронну адресу 18.04.2023.

Крім того, суд враховує, що з апеляційною скаргою ОСОБА_2 звернулася 26.04.2023, тобто через вісім днів після отримання копії постанови, а отже без зайвих зволікань.

З огляду на викладене, суд вважає, що наведені скаржниками причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду є поважними.

Також суд враховує, що частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Ураховуючи викладене та виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотань та поновлення строку захисникуОСОБА_1 - Півторак Р. А. на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 04.04.2023.

У судовому засіданні 23.05.2023 захисник ОСОБА_1 - Півторак Р. А. надала пояснення, тотожні зазначеним в апеляційній скарзі, підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити з підстав наведених в ній. Крім того, заявила клопотання про перегляд в судовому засіданні відеозапису з бодікамер поліцейських. Також посилался на те, що суд першої інстанції не дослідив відеозапис з якого вбачається, що поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та не зафіксовано відмову останньої від проходження такого огляду. Тому вважала, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не дослідив, наявні в матеріалах справи докази, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 - Півторак Р. А., вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №368275 вбачається, що громадянка ОСОБА_1 , 08.01.2023, о 13 годині 30 хвилин, на просп. Георгія Гонгадзе, 11, в м. Києві, керувала транспортним засобом «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовилася на бодікамеру 473794 та 472108 (а. с. 1).

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки наркотичного сп`яніння.

Згідно з п. 12 розділу 2 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто порушення п. 2.5 ПДР, є самостійним складом адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП. При цьому обставин відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, можуть фіксуватися технічними засобами відео фіксації та поясненнями свідків.

Отже, з аналізу положень п. 12 розділу 2 та п. 2 Розділу 3 Інструкції вбачається, що у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Крім того, з положень вищенаведених норм законодавства вбачається обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №368275 від 08.01.2023, громадянка ОСОБА_1 , 08.01.2023, о 13 годині 38 хвилин, відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога. У графі свідки зазначено БК 473794 та 472108 (а. с. 1).

Таким чином, у даній справі, з урахуванням вищенаведеного, підлягає перевірці факт законної вимоги поліцейського до ОСОБА_1 , а також факт відмови останньої від виконання такої вимоги, тобто відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, зафіксованими бодікамерами 473794 та 472108.

Судом апеляційної інстанції, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, досліджено у судовому засіданні відеозапис з назвою «Медвідь» (20 хв. 29 сек.).

Даний відеозапис містить відео з бодікамери 473794, та охоплює часові проміжки 08.01.2023 з 13:32:42 по 13:33:25; 14:01:23-14:05:25; 14:12:58-14:17:58 та відео з бодікамери 472108, яке охоплює часові проміжки 08.01.2023 з 14:01:22 по 14:11:28. Разом з тим на жодному з даних відрізків відеозаписів не вбачається пропозиції поліцейського до ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Більше того, не вбачається відмови ОСОБА_1 від проходження стану наркотичного сп`яніння, а також не вбачається, що поліцейський перевіряв наявність ознак наркотичного сп`яніння, зазначених у протоколі та направленні. Також не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Натомість фрагментарний відеозапис містить елементи спілкування поліцейського з невстановленою особою на тематику, яка не є предметом розгляду даної справи, а також елементи спілкування поліцейського з ОСОБА_1 , в яких поліцейський просив подивитися фото у її телефоні. Також відеозаписом зафіксовано процес написання розписки ОСОБА_1 за вказівкою поліцейських.

Дійсно в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_1 від 08.01.2023 згідно з якою, остання зобов`язалася не керувати автомобілем протягом доби (а.с. 3), однак дана розписка не свідчить про відсторонення від керування транспортним засобом, оскільки чинним законодавством не передбачено можливості відсторонення водія від керування транспортним засобом шляхом написання розписки. Більше того, наявна в матеріалах справи розписка не підтверджує жодної з обставин які підлягають встановленню у даній справі, а лише зафіксувала окреме зобов`язання ОСОБА_1 .

Як зазначено в протоколі, поліцейським було виявлено наступні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло та бліде обличчя.

Однак, під час перегляду відеозаписів, ОСОБА_1 , під час спілкування з поліцейськими, поводила себе адекватно, відповідала на запитання поліцейського, висловлював свої заперечення, при цьому мова останньої була зрозумілою та чіткою а така ознака як блідість обличчя не зафіксована відеозаписом.

Також, в протоколі зазначено, що поліцейським виявлено у ОСОБА_1 звужені зіниці очей, що не реагують на світло.

Однак, матеріали справи не містять доказів використаня поліцейським спеціальних технічних засобів, як то передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, для виявлення таких ознак.

Таким чином, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, а також не містять доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а відтак, зазначене у протоколі порушення п. 2.5 ПДР не підтверджено ні свідками, ні відеозаписом, як то передбачено положеннями Інструкції та КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 р. визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Стосовно складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, то за обставин відсутності фіксації пропозиції та відмови від проходження огляду бодікамерами 473794 та 472108, сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Отже, висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є помилковим.

За наведених обставин суд апеляційної приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За встановлених обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підстав викладеного та керуючись ст. 247, 294 КУпАПУкраїни

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - Півторак Руслани Анатоліївни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києвавід 04 квітня 2023 року - задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - ПівторакРусланіАнатоліївні строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києвавід 04 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - ПівторакРуслани Анатоліївни - задовольнити.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №368275 від 08 січня 2023 року закрити на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик