Провадження № 33/801/1134/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 листопада 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 384452 від 16.10.2023 року водій ОСОБА_1 14.10.2023 року о 23:02 год. у м. Вінниці, по вул. Миколаївська, 27, керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не був уважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 384453 від 16.10.2022 року водій ОСОБА_1 , 14.10.2023 року о 23.02 год. у м. Вінниці, по вул. Миколаївській, 27, керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце ДТП до якого був причетний, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 листопада 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнено судовий збір в розмірі 536, 80 грн на користь держави.

Не погоджуючись з такою постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржувану постанову в частині накладеного адміністративного стягнення змінити, наклавши на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Разом з тим, на адресу суду надійшли доповнення до апеляційної скарги, в якому скаржник просить оскаржувану постанову в частині накладеного адміністративного стягнення змінити, наклавши на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Отже, постанова суду першої інстанції в частині визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, апеляційним судом не перевіряється, оскільки в цій частині не оскаржується.

Разом з тим, заслуговують на увагу посилання апелянта щодо доцільності визначення іншого адміністративного стягнення.

Загальні положення накладення адміністративного стягнення визначені в ст. 33 КУпАП, відповідно до якої при накладенні адміністративного стягнення має бути враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Цих вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4 КУпАП, дотримався повністю.

Судом було досліджено долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи, на яких зафіксовано саму дорожньо-транспортну пригоду, з яких вбачається, як водій автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» на швидкості здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Toyota Camry», після чого, не зупиняючись, не виходячи з транспортного засобу, не переконавшись, що його діями не було завдано шкоди іншим особам, залишив місце пригоди.

Таким чином, ОСОБА_1 після вчинення ДТП залишив місце події та лише коли дізнався, що потерпілий звернувся до працівників поліції, пішов у відділок.

У відповідності до ст. ст. 34, 35 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено. Обставиною, що обтяжує відповідальність не встановлено.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на вищевикладене, при накладені адміністративного стягнення судом першої інстанції враховано характер вчинених порушень, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, ступінь суспільної небезпеки, поведінку особи після вчинення правопорушення, який жодним чином не відреагував на те, що вчинив зіткнення з припаркованим транспортним засобом, не пересвідчився про відсутність потерпілих осіб, яким могла б бути потрібна допомога, а зник з місця події, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, врахувавши ч. 2 ст. 36 КУпАП, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчиненню ним аналогічних правопорушень.

На переконання суду, посилання скаржника на те, що відсутність права керування транспортними засобами позбавить ОСОБА_1 не лише законних джерел доходу, а й поставить у становище, коли лікування його дитини з інвалідністю стане досить проблематичним, спрямовані виключно на уникнення відповідальності за скоєні правопорушення, а відтак не заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, не встановлено необґрунтованості постанови суду першої інстанції в частині накладеного стягнення, невідповідності висновків суду обставинам справи, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський