Провадження № 3/127/3388/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувшиматеріали, які надійшли від Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ №188344 від 04 квітня 2023 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу 23 березня 2023 року близько 06.00 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав, виражався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, просив провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а також суду повідомив, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають сина. Шлюб між ними розірваний, він з березня 2023 року проживає окремо, в підтвердження чого надав довідку Квартального комітету «Добробут» від 15 травня 2023 року № 220. Що стосується обставин викладених в протоколі, суду повідомив, що вказані обставини не відповідають дійсності, так як 23 березня 2023 року він не зустрічався із ОСОБА_2 , однак розмовляв з нею в телефонному режимі, оскільки остання зателефонувала до нього о 06.30 год. та попросила забрати дитину зі школи. Жодних дій фізичного та психологічного характеру він відносно колишньої дружини не вчиняв.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду повідомила, що подій 23 березня 2023 року вона не пам`ятає, однак щодо ранкових подій (о 06.00 год.) вказувала, що напевно це коли вона зустрілась о 06.00 год ранку із ОСОБА_1 на зупинці «Папаніна» та останній ображав її нецензурною лайкою. Також додатково повідомила, що шлюб між ними розірваний та вони стали проживати окремо ще за місяць до розірвання шлюбу.

ДОП сектору превенції Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції Сірко О. П. в судовому засіданні повідомив, що подій 27 березня 2023 року не пам`ятає, однак йому на розгляд була передана заява ОСОБА_2 , де остання просила прийняти міри до колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який 23 березня 2023 року близько 06.00 год. ранку вчинив відносно неї домашнє насильство. Дільничним ОСОБА_3 було здійснено виклик ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відділу поліції та відібрано пояснення. Інших обставин з приводу подій, викладених в протоколі. він не пам`ятає, пояснення ОСОБА_1 про його проживання за іншою адресою та відсутність такої події не перевіряв.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та поліцейського Сірка О. П., дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази, суддя дійшла наступного висновку.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

За частиною 2 статті 173-2КУпАП особа несе відповідність за ті самі ж дії в разі їх вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

При цьому психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало психологічне насильство, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим. Крім того, насильство в сім`ї, у розумінні ст. 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих.

Згідно вищевказаної статті КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.

Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід також звернути увагу на те, що письмові пояснення та інші докази по справі не можуть собою підміняти зміст протоколу про адміністративне порушення або визначати вказану у ньому суть вчиненого правопорушення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ №188344 від 04 квітня 2023 року, 23 березня 2023 року близько 06.00 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав, виражався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю

Однак, вказані обставини спростовуються поясненнями ОСОБА_2 , а саме остання повідомила, що вона зустрілась із ОСОБА_1 на зупинці «Папаніна», де останній ображав її нецензурною лайкою. Крім того, додатково повідомила, що вони спільно не проживають з початку березня 2023 року. При цьому ОСОБА_1 стверджує, що в зазначений в протоколі день взагалі не зустрічався з ОСОБА_2 , а також повідомив, що дійсно він не проживає із ОСОБА_2 тривалий час та в підтвердження чого надав суду довідку Квартального комітету «Добробут» від 15 травня 2023 року № 220 із змісту якої слідує, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та з 05 березня 2023 року проживає за цією адресою разом з батьками ОСОБА_4 т ОСОБА_5 .

Отже відсутні підстави стверджувати про те, що обставини, які зазначені в протоколі мали місцем саме за місцем проживання ОСОБА_1 . Також не знайшли свого підтвердження обставини щодо вчинення ОСОБА_1 дій фізичного та психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , а саме те, що ОСОБА_1 за місцем проживання ОСОБА_2 штовхав та погрожував їй фізичною розправою, так як вказані обставини не підтверджені самою ОСОБА_2 .

Пояснення ОСОБА_2 надані в судовому засіданні різняться з викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення діями ОСОБА_1 23 березня 2023 року.

Інших належних та достовірних доказів, в тому числі про наявність умислу особи спричинити емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак завдати шкоди психологічному здоров`ю, матеріали справи не містять.

Вищевказані обставини свідчать лише про виникнення конфлікту між колишньою дружиною та колишнім чоловіком.

Тобто, в справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Сам лише факт існування конфліктної ситуації між учасниками справи, що спричинені причинами розірвання шлюбу, не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Тобто, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б у своїй сукупності поза розумним сумнівом підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1)

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оцінюючи необхідність та достатність доказів в їх сукупності, щодо підтверджують наявність в діях особи адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: