Провадження № 3/761/6066/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

З даних протоколу про адміністративне правопорушення серія ГП №530820 від 12 липня 2023 року слідує, що 12 липня 2023 року о 09 год. 15 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Берестейський, 11Б, будучи водієм автомобіля «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 , на неодноразові вимоги надати можливість ознайомитись із посвідченням водія, не виконував законну вимогу. Також водій ОСОБА_1 неодноразово намагався вийти з автомобіля, хоча працівник поліції не надавав на це дозволу, та неодноразово вимагав залишитись в автомобілі, на що ОСОБА_1 не реагував, та продовжував спроби вийти, в ході чого, декілька разів штовхнув дверима автомобіля працівника поліції, чим порушив ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух»

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані працівниками поліції як правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

На виклик до суду ОСОБА_1 не з`явився, судовий виклик був направлений за адресою проживання, яка вказана в матеріалах справи, разом з цим жодних інших контактних даних, за допомогою яких можливо було б здійснити виклик ОСОБА_1 в судове засідання, матеріали судового провадження не містять.

При цьому суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа "Каракуця проти України"). Однак ОСОБА_1 до суду не прибув, розглядом справи не цікавився, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався.

За таких обставин, враховуючи, що судом було вджито вичерпних заходів для повідомлення ОСОБА_1 про час та дату судового засідання, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку. Відповідно до коментаря даної статті, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторних законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Тобто слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

З даної норми випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

При цьому суддя звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до ст.185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В той же час, в порушення вищевказаних вимог законодавства, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено якою нормою права передбачено законність зазначених у протоколі вимог поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Суд звертає увагу, що саме по собі посилання на ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» не може вважатись належним посиланням на відповідну норму закону, з огляду на те, що вказана стаття, у чинній редакції містить 3 частини, в той же час у разі, якщо замість правоохоронців саме суд зазначатиме частину статті, яку, на думку працівників поліції, порушив ОСОБА_1 це призведе до очевидного перебирання судом на себе функцій сторони обвинувачення, що, за жодних умов, не може бути визнано прийнятним в очах стороннього та незацікавленого спостерігача, оскільки свідчитиме про упередженість суду.

Ці обставини свідчать про те, що працівником поліції, при складанні протоколу, не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Крім того, дослідивши матеріали провадження, долучені до протоколу, суд приходить до висновку, що викладені у протоколі обставини не повною мірою відповідають фактичним обставинам провадження. Так, на долученому до протоколу відеозаписі зафіксовано, що водій ОСОБА_1 надав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вимогу працівників поліції, та надав можливість правоохоронцям ознайомитись зі змістом вказаних документів.

Крім того, на вказаному відеозаписі зафіксовано також і той факт, що водій ОСОБА_1 вже вийшов з автомобіля, в той час як до нього підійшли працівники поліції, при цьому жодних зауважень з приводу того, що водій перебуває поза своїм автомобілем, працівники поліції в цей час не висловлювали, прохань повернутись до авто - не виказували.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не є достатнім доказом вини.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ст. 185 КУпАП, про які вказано в протоколі.

При цьому ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із вищезазначеного суддя відповідно до ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 33, 185, 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк