КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/4235/23-п Головуючий в суді І інстанції Шапутько С.В.
Провадження № 33/824/5385/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Туровського Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 04 січня 2023 о 13 год. 00 хв. в м. Києві по вул. М. Бойчука, керувала автомобілем марки «PORSHE CAYENNE», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння рук, порушення координації рухів, підвищена жвавість та дуже звужені зіниці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи та в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки нею порушено вимоги п. 2.5 ПДР, що виразилось у відмові від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Не погодившись з вказаною постановою, 13 жовтня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Туровський В.В подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

22 листопада 2023 року до Київського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення (доповнення) до апеляційної скарги від представника ОСОБА_1 - адвоката Вознюка А.С.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що судом першої інстанції при розгляді справи повністю проігноровано доводи та пояснення сторони захисту, не в повні мірі дослідженні обставини справи.

ОСОБА_1 на час складання протоколу про адміністративне правопорушення мала фізіологічну проблему з опорно-руховим апаратом, неодноразово намагалась пояснити поліцейським, що у неї дуже болить спина і саме через цю обставину вона не може стояти перед ними рівно та в жодному стані сп`яніння вона не перебуває.

Поліцейськими було висунуто підозру щодо керування нею транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та запропоновано ОСОБА_1 проїхати до лікаря-нарколога, а коли вона, обурившись від такої пропозиції, відмовилась це зробити, поліцейські, не роз`яснюючи ОСОБА_1 , яка є юридично необізнаною особою, наслідків її відмови від огляду та наслідків складання ними через дану відмову протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, склали протокол.

Саме в цей час повз дане місце події проходив адвокат, який побачив подію та роз`яснив ОСОБА_1 наслідки її відмови від огляду у лікаря-нарколога, запропонував їй свої юридичні послуги у ситуації, що склалась, на що остання погодилась.

Після цього ОСОБА_1 повідомила поліцейських, що від огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога вона не відмовляється, а готова проїхати разом із ними до лікарняного закладу МОЗ для відповідного медичного огляду.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення було складено, то під час його роз`яснення поліцейський вказав, що ОСОБА_1 може пройти огляд у лікаря-нарколога протягом двох годин з моменту складання протоколу.

Одразу після закінчення спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 разом з адвокатом поїхала до КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20, де пройшла огляд на стан сп`яніння, за результатами огляду встановили діагноз - твереза.

Таким чином, ОСОБА_1 була незгодна із результатами огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки її транспортного засобу, а тому поліцейські мали обов`язком доставити її для проведення огляду на стан сп`яніння в заклад охорони здоров`я, де він мав бути проведений у їх присутність, однак не зробили цього.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Вознюк А.С. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до апеляційного суду не повідомили, а тому суд дійшов висновку, що їх неявка відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вирішуючи питання щодо законності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103 (далі - Порядок).

Відповідно до п. п. 2, 3, 6, 7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 466442 від 04 січня 2023 року, ОСОБА_1 04 січня 2023 року о 13 год. 15 хв. в м. Києві по вул. М.Бойчука, керувала автомобілем марки «PORSHE CAYENNE», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння рук, порушення координації рухів, підвищена жвавість та дуже звужені зіниці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріали даного провадження також містять відеозапис події, який є доказом у справі.

З відеозапису вбачається, що у працівників поліції були наявні підстави вважати поведінку ОСОБА_1 такою, що не відповідає обстановці. При цьому працівник поліції чітко роз`яснював останній, що її поведінка, як водія автомобіля, який був зупинений працівниками поліції, є неадекватною, не відповідає обстановці, тремтять руки, порушена координація рухів, підвищена жвавість та дуже звужені зіниці, що дає підстави вважати, що остання знаходиться під дією наркотичних препаратів.

За результатом дослідження зазначеного відеозапису встановлено та чітко вбачається, що працівник поліції неодноразово пропонував водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. У свою чергу ОСОБА_1 відмовилася пройти такий огляд, на що поліцейськими складено протокол про адміністративне правопорушення.

З відеозапису вбачається, що після появи біля ОСОБА_2 особи, яку в подальшому в апеляційній скарзі названо адвокатом, під час ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення в поясненнях порадив їй вказати, що від проходження огляду вона не відмовляється.

Та обставина, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що вона може пройти огляд у лікаря-нарколога протягом двох годин з моменту складання протоколу не виключає її відповідальності за відмову у проходження огляду, а також має закінчений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі відеозапису суд першої інстанції вірно встановив, що виявлені працівниками поліції 04 січня 2023 року у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння в розумінні п. п. 6 п. 3, п. п. 2 п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Встановлення ознак наркотичного сп`яніння відноситься до дискреційних повноважень працівників поліції на підставі візуального огляду водія і в процесі спілкування з ним. Також суд першої інстанції правильно оцінив поведінку ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи захисника про те, що у ОСОБА_1 на час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було ознак наркотичного сп`яніння та остання не перебувала у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується довідкою КНП «KMHKJI «Соціотерапія» про проведення огляду, за результатами якого ознак та стану сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено не було, що підтверджується висновком від 10 січня 2023 року та актом від медичного огляду від 04 січня 2023 року, на увагу не заслуговують, оскільки зазначений медичний заклад, хоча і наділений повноваженнями на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації № 1160 від 07 вересня 2021 року, проте такий огляд був проведений у порушення приписів ч. 4 ст. 266 КУпАП, відповідно до яких огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського.

Аргументи апеляційної скарги про те, що на той час ОСОБА_1 мала фізіологічну проблему з опорно-руховим апаратом, неодноразово намагалась пояснити поліцейським, що у неї дуже болить спина і саме через цю обставину вона не може стояти перед ними рівно, є необґрунтованими оскільки доказів хвороби стороною захисту не надано.

Посилання апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не погоджується із результатом огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу та вони зобов`язані були доставити ОСОБА_1 для проходження огляду в заклад охорони здоров`я є безпідставними, оскільки огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки не проводився, а проїхати в супроводі поліцейських до лікаря-нарколога водій відмовилась. Права примусово доставляти водія для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я поліцейські в даному випадку не мали.

Вищезазначений відеозапис містить достовірні дані про дії водія ОСОБА_1 та працівників поліції на момент зупинки транспортного засобу й складання протоколу про адміністративне правопорушення, що має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст. 251 КУпАП.

До того ж, інформація, яка міститься на відеозапису, є достатньою для висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо неї адміністративного стягнення. Водночас відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за наявності для цього підстав може дозволити особі уникнути від встановлення факту сп`яніння, а відтак і відповідальності за це.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Письмові докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення призначене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.

За таких обставин постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування не вбачається, у зв`язку із чим апеляційний суд залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Туровського Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб