ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/1050/23 № 3/610/428/2023
м. Балаклія05 грудня 2023 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , стрільця 4 роти 2 батальйону в/ч НОМЕР_1 , рнокпп НОМЕР_2 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення ДНХІ/2 № 9468 від 16.09.2023 ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що: «16.09.2023 близько 20.00 год на територію розташування лікарсько-сестринської бригади № 1 в/ч НОМЕР_3 був доставлений військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини з ротової порожнини, шатка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці). Адреса: АДРЕСА_2 . В подальшому солдату ОСОБА_1 було запропоновано пройти перевірку на спеціальному пристрої з метою встановлення ступеня алкогольного сп`яніння, проте солдат ОСОБА_1 відмовився від проведення такої перевірки, що підтверджується висновком № 274 від 16.09.2023, виданим КНП БМР ХО «Балаклійська клінічна багатофункціональна лікарня інтенсивного лікування». Запропонована капітаном м/с Матяш А. Таким чином, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , займаючи посаду стрільця, всупереч інтересам служби в порушення своїх статутних обов`язків в умовах особливого періоду вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП».

ОСОБА_1 про дату, час і місце судового розгляду повідомлений за вказаним у матеріалах справи номером телефону, про що свідчить телефонограма (а.с 21), однак в судове засідання не прибув, при цьому повідомив, що перебуває в медичному закладі на лікуванні. Таким чином, судом були вжиті заходи для забезпечення його права на участь у судовому засіданні. Проте, його відсутність відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи. Тому, вважаю можливим розглянути справу за його відсутності, зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі в розгляді справи. Письмових пояснень, заперечень не надано.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

В розумінні Європейського суду з прав людини справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Виходячи зі змісту ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище, фактично є обвинуваченням.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не може перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Суд також й не може змінювати суть «обвинувачення», викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

На підтвердження обвинувачення до суду надано:

протокол про адміністративне правопорушення від 16.09.2023, у якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень, підписання протоколу та ознайомлення з його змістом, про що також було складено акт відмови;

рапорт капітана м/с в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_2 від 16.09.2023;

висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 274 від 16.09.2023, в якому зазначено, що ОСОБА_1 16.09.2023 о 20.15 год відмовився від обстеження на алкоголь. При цьому у висновку відсутній підпис обстежуваної особи про ознайомлення з його змістом.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, як розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

На підтвердження відмови ОСОБА_1 16.09.2023 о 20.15 год від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння суду надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був доставлений на територію розташування лікарсько-сестринської бригади № 1 в/ч НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи не убачається того, щоби ОСОБА_1 перед тим, як його запідозрили у знаходженні у стані сп`яніння знаходився на території військових частин, військових об`єктів або у той час виконував обов`язки військової служби.

Ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Однак матеріали справи не містять і суду під час розгляду справи не надані докази наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, а відтак, і підстав для вимог до нього пройти огляд на стан сп`яніння та проведення огляду на стан сп`яніння.

Отже обвинувачення є недоведеним, а недоведена вина дорівнює доведеній невинуватості.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відтак відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження в справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя В.М. Стригуненко