Провадження № 33/824/5460/2023 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія:ч. 2 ст.173-2 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С. за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника -Шепелева О.І.,

представника потерпілої - Бірюкова С.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого керівником Всеукраїнської федерації бою на короткому клинку, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушеннята накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень в дохід держави.

Направлено ОСОБА_1 як особу, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до Управління соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації /м. Київ, вул. О. Кошиця, 11,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови судді, 22 серпня 2023 року о 20-й годині 25 хвилин, ОСОБА_1 умисно погрожував нанесенням тілесних ушкоджень та фізичною розправою по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинив психологічне насильство.

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим та накладено нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень в дохід держави.Направлено ОСОБА_1 як особу, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до Управління соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації /м. Київ, вул. О. Кошиця, 11/.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необгрунтованість постанови суду першої інстанції, просить її скасувати та закрити провадження у справі.

Мотивуючи такі вимоги зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необгрунтованою та невмотивованою, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, вказує, що суд першої інстанції не переглянув відеозапис з нагрудної камери поліцейських, на якому зафіксовано суперечку між працівниками поліції стосовно того на кого слід складати протокол про адміністративне правопорушення.

Вказує, що судом не було належним чином перевірено дійсність наданих постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а також не звернув увагу на наявність конфлікту інтересів між ОСОБА_1 та представником потерпілої - адвокатом Бірюковим С.В., з яким у ОСОБА_1 також був укладений договір про надання правової допомоги.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника на підтримку вимог апеляційної скарги, пояснення представника потерпілої, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 309402 від 23 серпня 2023 року, ОСОБА_1 умисно погрожував нанесенням тілесних ушкоджень та фізичною розправою по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинив психологічне насильство.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено заяву ОСОБА_2 та її письмові пояснення, з яких вбачається, що 22.08.2023 року її колишній чоловік ОСОБА_1 спровокував чергову сварку, був дуже агресивний та неадекватний, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та демонстрував ніж. Розуміючи, що це може закінчитись фізичною розправою відносно ОСОБА_2 або її малолітніх доньок, потерпіла зібрала речі та вирішала виїхала з будинку до родичів. При цьому вона викликала працівників поліції та надала свої письмові пояснення та поїхала з друзями. , Так як вона забула документи, через 20 хвилин їй прийшлось повернутись додому. Але ОСОБА_1 зачинив будинок з середини, тому вона не змогла взяти документи. Після того, як вони поїхали, ОСОБА_1 почав слідкувати за ними на автомобілі, який вони придбали вдвох. ОСОБА_1 випереджував їх, та застосовував екстрене гальмування, створював аварійну ситуацію. Тому автомобіль на якому рухалась ОСОБА_2 був зупинений. В цей час ОСОБА_1 вийшов з автомобіля з мисливським ножем та почав погрожувати, виражатись нецензурною лайкою, казав повернути йому малолітню доньку. Водій автомобіля в якому була ОСОБА_2 здійснив маневр, об`їхав автомобіль ОСОБА_1 і вони поїхали. Але ОСОБА_1 не заспокоївся і продовжував переслідувати ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, вона викликала працівників поліції і зупинилась біля патрульної поліції, куди знову підбіг ОСОБА_1 . Вона боїться, що ОСОБА_1 в пориві неконтрольованої агресії може їй щось зробити.

З долученої до протоколу про адміністративне правопорушення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, вбачається, що ОСОБА_1 погрожував застосуванням зброєю до потерпілої ОСОБА_2 , погрожував вбивством, застосовував раніше фізичне насильство, до нього вже виносився терміново заборонний припис, кривдник має зброю і може її застосувати, схильний до ревнощів, виганяв з місця проживання, висловлював наміри про самогубство та утримував постраждалу особу, або її дітей проти її волі в певному місці. Кривднику визначено рівень небезпеки високий, та на підставі чого було винесено терміновий заборонений припис стосовно кривдника серія АА № 312220 від 23.08.2023 р.

Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису, потерпіла ОСОБА_2 поводить себе спокійно, послідовно розповідає працівникам поліції про обставини вчинення на неї психологічного тиску з боку ОСОБА_1 , які співпадають з даними її заяви. При цьому, ОСОБА_1 веде себе агресивно та зухвало, кричить на працівника поліції, стверджує, що він у даній ситуації є потерпілим, що саме він викликав поліцію.

З протоколу про адміністративне правопорушення, а також долучених до матеріалів провадження копій постанов у справах про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Тобто, ОСОБА_1 є особою, яка після накладання адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинила аналогічне правопорушення.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суд посилався на сукупність наданих доказів, які є належними, допустимими та достовірними, а також достатніми для встановлення винуватості останнього.

Отже, суд першої інстанції, давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим доказам, дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Перевіривши матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги вважаю, що висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП грунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було забезпечено повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі, зокрема і відеозапису з нагрудної камери поліцейського, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду матеріалів справи.

Посилання апеляційної скарги на те, що судом не було належним чином перевірено відомості стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, спротостовуються матеріалами справи, в яких містяться копії постанов щодо закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за малозначністю вчиненого, тобто з нереабілітуючих підстав.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч. 2 ст.173-2 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.ст.22, 284, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2ст. 173-2 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко