П О С Т А Н О В А

іменем України

07 грудня 2023 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріли, що надійшли від Управління патрульної поліції у в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки,

за ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 09 листопада 2023 року о 17 год. 00 хв., ОСОБА_2 , на перехресті вул. Донецьке шосе та вул. Дементьєва у м. Дніпрі, керувала транспортним засобом «TOYOTA RAV4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була учасником ДТП з місця якої поїхала, до поліції не повідомила.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила фактичні обставини справи, але свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що одразу після ДТП пішохід ОСОБА_3 скаржився на біль в боку та нозі, тому вони спільно вирішили, що вона його своєю автівкою відвезе до травмпункту.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.

Сукупність досліджених судом доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт того, що 09 листопада 2023 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_2 , на перехресті вул. Донецьке шосе та вул. Дементьєва у м. Дніпрі, сталося ДТП за участі автомобіля ««TOYOTA RAV4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , - наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Після ДТП автомобіль «TOYOTA RAV4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , залишив місце ДТП до оформлення події співробітниками поліції.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Суб`єктивна сторона зазначеної статті характеризується насамперед умислом.

Згідно письмових пояснень як ОСОБА_2 , так і потерпілого ОСОБА_3 , підтверджених ними у судовому засіданні, після ДТП останній погано почувався, відчував сильний біль, тому ОСОБА_2 посадила його до свого автомобіля та відвезла його до лікарні, де перебувала з ним весь час, після чого відвезла його додому, а коли отримала виклик від поліції, приїхала у призначений час, про що свідчить її підпис у протоколі.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що як вбачається з рапорту інспектора-чергового ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, про ДТП до поліції повідомила дружина потерпілого ОСОБА_4 лише 13 листопада 2023 року, тобто через чотири дні після самої події.

За приписами п. 2.10 (а-г) Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

a)негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди.

За умов, що склалися на місці ДТП, доставлення ОСОБА_2 потерпілого ОСОБА_4 до найближчого лікувального закладу своїм транспортом було виправданим, необхідним і не обумовлене мотивом уникнення відповідальності за вчинене діяння.

З огляду на вищевикладене, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

07.12.2023