Справа № 488/4710/23
Провадження № 3/488/1461/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м.Миколаєва Торжинська Т.В., розглянувши справи про адміністративне правопорушення 488/4710/23 та 488/4714/23, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

- до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП

- до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2023 року на адресу суду з Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшли матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст.126 КУпАП та за ч. 3 ст. 130 КУпАП, які, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, розглянуті в єдиному провадженні.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №561596, 01 листопада 2023 року, о 20:07 год. в у м. Миколаєві (Корабельний район) пр. Богоявленський, 164 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування таким транспортним засобом, правопорушення вчинив повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу серії ААД № 561574, 01.11.2023 року о 20:07 год. у м. Миколаєві (Корабельний район) пр. Богоявленський, 164 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі, на що водій відмовився, правопорушення вчинив повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст. 130 КУпАП.

На виклик суду ОСОБА_1 , який повідомлявся про час, місце та дату розгляду справи своєчасно та належним чином, не прибув, про причину неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справу від останнього не надходило. Судова повістка, направлена ОСОБА_1 за місцем його проживання, правильність якого посвідчена підписом самого водія у протоколі, повернута до суду без вручення адресату, тобто останній належну організацію своєї кореспонденції не забезпечив.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, практика якого застосовується судами як джерело права (ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. ОСОБА_1 в протоколах під підпис було повідомлено про розгляд справи в Корабельному районному суді, що свідчить про його обізнаність стосовно складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та подальший судовий розгляд справи.

З урахуванням положень ст. 268 КУпАП, розгляд справи здійснено за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який, будучи обізнаним щодо складання відносно нього вище вказаного протоколу, розгляд якого здійснюється судом, не цікавився долею даної справи, тобто фактично не виявив бажання скористатись своїм правом участі під час розгляду справи відносно нього про адміністративне правопорушення.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.2.1.а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Санкція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , в порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами, вдруге протягом року керував транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 .

На доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, окрім протоколу, також надано диски відеозапису, довідку відділу адміністративної практики УПП про відсутність посвідчення водія, довідку від 02.11.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, копія постанови серії БАБ № 546299 від 04.05.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен розуміти правовий статус водія, виконувати обов`язки водія, та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дана позиція повністю відповідає усталеній позиції ЄСПЛ, практика якого згідно статті 17 ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року, використовується судами як джерело права. Так, у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В даному випадку, це стосується обов`язку водія пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до встановленого порядку, процедура якого визначена положеннями ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (Далі - Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року (Далі Інструкція).

Так, відповідно до п.2 розділу І Інструкції - огляду на стан сп`яніння, підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що наведені у п.3 та 4 цього ж розділу.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) зокрема: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, а саме стану наркотичного сп`яніння притаманні такі ознаки як: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ вказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За такого, а також, враховуючи обов`язковість проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини (пункт 7 розділу ІІІ зазначеної вище інструкції), водій у разі незгоди з виявленими у нього співробітником поліції ознаками та, відповідно, таким станом (перебування у стані наркотичного сп`яніння), має пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, тобто від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, є окремим правопорушенням, що також слідує з положень п.8 вище вказаного Порядку, та у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

На доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, окрім протоколу, додано диски відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зі змісту якого слідує, що працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, проте на пропозицію працівника поліції як водію пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та від проходження такого огляду в медичній установі, ОСОБА_1 відмовився.

Оцінивши зібрані у справі докази, в тому числі відеозаписи, що здійснені відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, та які з достатньою повнотою відображають, як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який такого права не має взагалі, його зупинку працівниками поліції, обставини виявлення ознак наркотичного сп`яніння та однозначну відмову останнього пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому зазначені порушення вчинені повторно протягом року, з чого суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч.3 ст.130 КУпАП та необхідним притягнути його до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення з урахуванням правил, визначених ст.36 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчинених правопорушень, особу порушника, який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення, проте належних висновків не зробив, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність піддати правопорушника адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.

Щодо інших видів стягнень, передбачених санкцією ч.5 ст.126 КУпАП, зокрема у виді позбавлення права керування транспортними засобами та оплатного вилучення транспортного засобу, то слід зазначити про таке.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. При цьому не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

За таких обставин, суд вважає за неможливе застосування до ОСОБА_1 додаткового покарання у вигляді конфіскації транспортного засобу, оскільки за протоколами про адміністративні правопорушення транспортний засіб ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , якими керував ОСОБА_1 , належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Даних про належність ОСОБА_1 транспортних засобів на праві приватної власності до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не надано.

Окрім того, згідно роз`яснень, наведених у вищевказаній постанові, суд не вправі накладати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами у випадку, коли винна особа такого права не мала. Вказане узгоджується з положеннями ч.2 ст. 30 КУпАП, яка визначає застосування такого виду адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами та передбачає таке позбавлення лише наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене, керуючись ст.36, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) в дохід держави (р/р UA0026001, одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ).

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Торжинська