Справа № 211/1776/23
Провадження № 3/211/1331/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сарат Н.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 723103 від 20.03.2023 року, 10.03.2023 року о 20.49 год. встановлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , на дитячому майданчику ухилилась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків щодо своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку залишила без нагляду, внаслідок чого остання загубилася, чим порушила ст. 150 СК України. Повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судовезасідання ОСОБА_1 не з`явилась,будучи повідомленою на лежним чином про час та місце розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті відповідно до положень ст. 268 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Тобто обов`язковою кваліфікуючою ознакою є повторність протягом року.

Відповідно до копії постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 09.03.2023 року, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 притягалась до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проте вказаною постановою суду ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрито.

Отже, при дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом не встановлено, що ОСОБА_1 протягом року піддавалась адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Так, закриття судом кримінального провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого судом, не виправдовує легітимних очікувань особи, яка зазнала шкоди і не узгоджується із завданнями кримінального судочинства.

Відмова держави від кримінального переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого кримінального-караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено обвинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного, а особу, якій завдано шкоду, поставить у становище правової незахищеності і створить умови для повторної віктимізації.

Наведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 03.07.2019 року (справа №288/1158/16-к, провадження №13-28кс19), Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 19.10.2021 (справа №552/2540/20, провадження №51-3807км21), Київського апеляційного суду у постанові від 07.11.2022 (справа № 758/7843/22, провадження № 33/824/3259/2022).

Таким чином, суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАПне знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, та вважає необхідним перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на ч. 1ст. 184 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує прав ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується письмовими матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 723103 від 20.03.2023 року, рапортом прийняття заяви, письмовими поясненнями, постановою про закриття кримінального провадження від 13.03.2023 року, та ін.

Суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особу ОСОБА_1 .

Беручи до уваги викладене, врахувавши надані докази, характер скоєного правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, її відношення до інкримінованого правопорушення, викладене в її поясненнях, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, вважаю достатнім для виховання особи, а також запобігання вчинення нових порушень визнати винною особу та застосувати попередження відповідно до санкції статті.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з неї судовий збір на користь держави.

У зв`язку з вищевикладеним, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

постановив:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість ) гривень 80 коп. коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н. О. Сарат