Справа № 525/1056/23
Провадження №3/525/519/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2023 селище Велика Багачка

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., секретар судового засідання Фесенко Ю.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Животовської І.В., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка матеріали, що надійшли з ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП судом не встановлено, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №015848 від 02.10.2023, 01.10.2023 о 17 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого батька гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство: умисні дії психологічного характеру, що полягали у образах нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду пояснив, що 01.10.2023 між ним та його батьком відбулася розмова з приводу користування приміщенням гаражу. Розмова відбулася звичайним тоном, батькові він не погрожував, чому ОСОБА_2 звернувся до поліції йому не відомо.

Захисник адвокат Животовська І.В. просила провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що дійсно між ним та його сином виник конфлікт з приводу користування приміщенням гаражу, він просив, щоб звільнили в гаражі місце для його скутеру, для забезпечення його належного зберігання, але йому постійно відмовляють, саме тому він звернувся до поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду повідомила, що була присутня під час розмови ОСОБА_1 з батьком, під час цієї розмови ніхто нікого не ображав, нецензурною лайкою не виражався, погроз не висловлював. Чому ОСОБА_2 звернувся до органу Національної поліції їй не відомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду повідомив, що йшов до лежачої матері, яка проживає у родині його брата ОСОБА_1 , та почув розмову між братом та батьком, підійшов до них. Розмова була про гараж, батько просив прибрати речі у гаражі, щоб він мав можливість ставити туди свій скутер. Брат ОСОБА_1 нецензурною лайкою не виражався, не погрожував, розмовляли голосно, оскільки батько погано чує. На наступний день приїхала поліція, склали на брата протокол.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи ( ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Положеннями ст. 173-2 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суд розглядає справу у межах протоколу про адміністративне правопорушення та не може змінювати суть «обвинувачення», викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, змінювати кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідків, вивчивши та проаналізувавши в сукупності всі докази зібрані по справі, приходить до переконання, що є недоведеною вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, матеріалами справи не доведено факт вчинення домашнього насильства, згідно суті адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 9, ч. 1 ст. 173-2, п. 1 ст. 247, 279, 280, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Прасол