Дата документу Справа № 332/3447/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/3447/22 Головуючий в 1 інст. Ретинська Ю.І.
Провадження №33/807/360/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Пінчука С.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Пінчука С.О. на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжявід 10 березня 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя місцевого суду встановив, що 30.11.2022 р. о 22 годині 42 хвилини, у м. Запоріжжі, у Заводському районі, по вул. Чудовій біля будинку 66, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ Ford Sierra 2.0і, д.н.з НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Аlcotest Drager G810, прилад АRCD -0451 на місці зупинки із безперервною відеофіксацією на бодікамеру 470501, 475311. Результат позитивний - 1,05 ‰. Тест № 2505. З результатами погодився. Від керування відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР. Про повторність попереджений, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Пінчук С.О. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вважає постанову, винесеною з порушенням чинного законодавства, незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

Так, зазначає, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, неможливо було встановити у тому розмірі, які показав спеціальний технічний пристрій, оскільки працівниками поліції огляд на стан сп`яніння проводився із порушеннями Інструкції.

Вказує, що суд першої інстанції не всебічно, не повно та не об`єктивно дослідив всі обставини справи, не звернув увагу на безпідставну зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 . Відтак, сторона захисту вважає, оскільки водій не допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити, тому всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документі не можуть бути належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу суду, що частина відеозапису з нагрудної камери поліцейського відсутня та не відображає всі моменти події, у тому числі, чітку фіксацію зупинки транспортного засобу, повну процедуру виявлення ознак сп`яніння, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Просить скасувати постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2023 року, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Пінчука С.О. та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 388889 від 30.11.2022 р. підтверджується: роздруківкою протоколом приладу «Драгер» від 30.11.2022 р. з результатом 1,05 проміле (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.11.2022 р. з зазначенням ознак алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю із порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів (а.с.6), диском з відеозаписом події.

Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, про що було вказано у акті огляду, а також у відповідному направленні.

З дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу проведено огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 за згодою ОСОБА_1 , за результатами якого встановлено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 1,05 проміле.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо допущення працівниками поліції суттєвих порушень та фальсифікацій під час складання протоколу та оформлення матеріалів відносно ОСОБА_1 , апеляційна інстанція виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Статтею 31 цього Закону встановлено перелік превентивний заходів, серед яких зокрема є зупинення транспортного засобу (п.4 ч. 1 ст. 31).

Згідно п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 388889 від 30.11.2022 р., водій ОСОБА_1 керував керував ТЗ Ford Sierra 2.0і, д.н.з НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Аlcotest Drager G810, прилад АRCD-0451 на місці зупинки із безперервною відеофіксацією на бодікамеру 470501, 475311. Результат позитивний - 1,05 ‰. При цьому, ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення ознайомлений під особистий підпис, будь яких зауважень до протоколу не надав.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 погодився з тим, що від нього поліцейські почули запах алкоголю, оскільки він випив бокал розливного пива. Пояснив, що він кілька разів продував алкотест, який спочатку нічого не показував, та лише згодом дав позитивний результат.

На переконання апеляційного суду працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП, а зафіксовані на відео події наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення у рамках даної справи.

При цьому самі зафіксовані обставини, які мали місце за участю ОСОБА_1 не оспорюються апелянтом.

Відеоматеріал чітко та послідовно відображає процедуру огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки та відмову від запропонованого медичного огляду у медичному закладі. Зафіксовані: рух транспортного засобу, його зупинка працівниками патрульної поліції, пояснення водія ОСОБА_1 щодо вживанням ним пів-літри пива, згода пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», самостійне розпакування мундштука, роз`яснення працівником поліції правил продуття приладу, означення працівником поліції невірності продуття та з цього приводу повторне продуття, зафіксовано позитивний результат тесту та згода ОСОБА_1 із результатом, попередження водія про повторність керування ТЗ у даному стані та його відсторонення від керування.

Суд зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

За змістом апеляційної скарги, адвокат Пінчук С.О. оспорює факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, мотивуючи це тим, що відеозаписом події він зафіксований не був.

Однак, під час проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечень з приводу керування ним транспортним засобом не висловлював, в протоколі про це не вказав.

Не надав свідчень щодо не керування автомобілем ОСОБА_1 і під час особистих пояснень в судовому засіданні апеляційної інстанції, при цьому підтвердив вживання пива, самостійне розпакування мундштука, означення працівниками поліції невірності проходженням ним тесту (невірне продуття) та подальший позитивний результат.

ОСОБА_1 висловлював незгоду із процедурою огляду, акцентуючи увагу, що не одразу тест показав позитивний результат, що апеляційна інстанція відхиляє через зафіксовані порушення з боку водія при первісному використанні приладу «Драгер».

Отже, доводи апелянта, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими, а зафіксована процедура огляду на місці зупинки транспортного засобу відповідала положенню ст. 266 КУпАП.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, а сукупність відображеної на відео інформації переконує у керуванні ОСОБА_1 автомобілем.

Суд зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Тому, на думку апеляційного суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а позиція останнього спрямована на уникнення адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, судя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Пінчука С.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжявід 10 березня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник