Справа 688/3921/23
№ 3/688/1413/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 грудня 2023 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Стаднічук Н.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , не працюючої,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.09.2023 ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторно протягом року не займається виховання свого сина, внаслідок чого 08.09.2023 року в кімнаті проживання за адресою: АДРЕСА_1 антисанітарні умови, пляшки з під алкоголю, часто залишає дітей без догляду, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Ч.2 ст.184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, що їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Обов`язки батьків визначено в ст.150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст..12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Красноармійському району реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 07.11.2014, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов та психологічної атмосфери сім`ї ОСОБА_1 від 10.08.2023 року, 14.08.,2023 року, 22.08.2023 року ОСОБА_1 не створила належні умови для проживання, розвитку дітей, санітарно-гігієнічний стан помешкання незадовільний: в кімнаті брудно, розкидані речі, обідрані шпалери, немитий посуд, ОСОБА_1 перебувала в нетверезому стані, для дітей не створені умови проживання, відсутні приготовлена їжа та запаси продуктів, одяг та постіль брудні.

З зазначених доказів слідує, що ОСОБА_1 не забезпечила необхідних умов для життя своєї неповнолітньої дитини.

Разом з тим, вказані докази не підтверджують, що ОСОБА_1 не займається вихованням своєї дитини, оскільки забезпечення належних умов для життя та виховання дитини не є тотожними поняттями.

Доказів на невиконання ОСОБА_1 обов`язків з виховання дитини ОСОБА_2 в матеріалах справи не міститься.

Крім того, диспозиція ч.2 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність саме за ухилення батьків від виконання їхніх батьківських обов`язків.

Ухилення від виконання обов`язків має місце коли особа свідомо не виконує свої обов`язки, маючи при цьому можливість їх виконати.

Таким чином, «не зайняття вихованням» дитини не становить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 247, 283-285 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Н.Л. Стаднічук