Справа № 125/388/23
Провадження № 33/801/416/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Салдан Ю. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Когутницького Вячеслава Миколайовича, подану від імені ОСОБА_1 , на постанову Барського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм МХП «Згарок», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Барського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з нього судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок на користь держави.

Відповідно до обставин встановленим судовим рішенням, 25.02.2023 о 21 год. 15 хв. в с. Іванівці по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Land-Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, поведінка яка не відповідає обстановці. Проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння через прилад Драгер «Alcotest 6810» на місці зупинки відмовився. Проходити такий самий огляд в лікувальному закладі відмовився. Таким чином порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою Барського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2023 року, адвокат Когутницький В. М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи, тому просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що згідно з п. 1.10 ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом, а не просто знаходиться в автомобілі, який не здійснює рух. Звертає увагу, що згідно з протоколом про адміністративне порушення № 324968 від 25.02.2023 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом 25.02.2023 о 21 год 15 хв в с. Іванівці. Згідно з наданим відеозаписом з автомобільного реєстратора патрульної поліції, запис розпочато о 21:15:09 год і на ньому чітко видно, що автомобіль вже стоїть на узбіччі, біля лісу (не в с. Іванівці), з увімкненими аварійними освітлювальними приладами. О 21:15:20 год біля автомобіля вже були пасажири. Cуд не взяв до уваги пояснення двох свідків про те, що ОСОБА_2 був викликаний після зупинки, до приїзду поліцейських. Інших належних та допустимих доказів матеріали адміністративної справи не містять, а суд вкотре свої висновки зробив на припущеннях. Сторона захисту вважає, що місцевий суд дійшов до невідповідних висновків про те, що пропозиція поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння не на місці зупинки, а відразу в медичному закладі відповідає Порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (зі змінами). Як вбачається з доказу (відеозапису) поліцейські не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, а відразу, без оформлення направлення (яке з`явилося в матеріалах справи, і на думку сторони захисту є підробленим) запропонували їхати в лікарню. До того ж місцевим судом не враховано, що поліцейські не зупиняли транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , він не порушував Правил дорожнього руху, тому перевірку документів здійснювали незаконно з порушенням вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Звертає увагу, що у направленні від 25.02.2023 поліцейський незаконно вказав, що особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставлено. Отже автомобіль стояв, а працівник поліції, будучи упередженим, змушував ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Когутницький В. М. підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вони поверталися додому, і не доїжджаючи до с. Іванівка ОСОБА_4 повідомив, що йому погано. Машину зупинили і свідок зателефонувала і повідомила своєму чоловіку, щоб він забрав їх. Після цього ОСОБА_4 вживав алкоголь в машині, а до цього не вживав. В машині вона сиділа на задньому сидінні автомобіля, коли приїхали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що машина стояла біля лісу біля 30 хвилин. Її чоловіку стало зле і він запропонував, щоб приїхав чоловік ОСОБА_3 та забрав їх. Після цього ОСОБА_4 вжив спиртне, а до цього не вживав. До с. Іванівка не доїхали приблизно 1 кілометр.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААд № 324968 від 25.02.2023 встановлено, що 25.02.2023 о 21 год. 15 хв. в с. Іванівці по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Land-Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, поведінка яка не відповідає обстановці. Проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння через прилад Драгер «Alcotest 6810» на місці зупинки відмовився. Проходити такий самий огляд в лікувальному закладі відмовився. Таким чином порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Ст. 256 КУпАП, яка визначає зміст протоколу про адміністративне правопорушення, містить обов`язковий реквізит - суть адміністративного правопорушення.

У той же час, ст. 283 КУпАП, яка визначає зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, вказує, що постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Компаративне та телеологічне тлумачення вказаних приписів закону свідчить, що правові категорії «суть адміністративного правопорушення» та «опис обставин, установлених під час розгляду справи» є різними та залежать від стадії провадження.

Суб`єкт складання протоколу на стадії його оформлення зазначає у ньому суть, під якою слід розуміти короткий опис діяння порушника та формує доказову базу обвинувачення.

Тоді як суд, синтезуючи доказову базу по справі та відтворюючі картину події правопорушення, у своїй постанові викладає детальний опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Відповідно, не можна тлумачити більш детальний, ніж суть правопорушення, опис судом обставин та юридичних фактів, з якими закон пов`язує настання адміністративної відповідальності, як вихід за межі висунутого обвинувачення.

Органом публічної влади ОСОБА_1 висунуте обвинувачення у порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та саме в межах цього обвинувачення, яке судом не перекваліфіковується, встановлюються та описуються у постанові важливі обставини та юридичні факти. При цьому у складних деліктах шаблонний бланк протоколу про адміністративне правопорушення Національної поліції фізично не дозволяє викласти у ньому всі необхідні для розгляду справи обставини та факти.

Співставляючи докази по справі, суд доходить висновку, що наявні докази хоч і містять певні недоліки, зокрема щодо територіальних маркерів правопорушення, проходження огляду саме приладом Драгер «Alcotest 6810» на місці зупинки, але не спотворюють фактичних обставин діяння винуватої особи та у своїй сукупності дозволяють судді повністю відтворити картину подій 25.02.2023.

Юридичний склад інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення для його документування не вимагає абсолютно точної геолокаційної прив`язки до певної адреси або координат. Це правопорушення може бути вчинене і на незабудованій, нерозміченій або іншій місцевості, тому посилання захисника на відсутність чіткої прив`язки недоречне.

Частиною першою статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п. 7 розділу III Інструкції.

Водій транспортного засобу повинен не тільки погодитись на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а і своєю процесуальною поведінкою забезпечити можливість проведення такого огляду і не створювати перешкод щодо реальної можливості його проведення в установленому законом порядку.

Диспозиція ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за «відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння».

Таким чином, за буквальним змістом ст. 266 КУпАП, встановленим порядком огляду водія на стан алкогольного сп`яніння є пропозиція поліцейського пройти огляд.

При цьому, закон оперує правовими категоріями «відмова від огляду» та «незгода (на застосування спеціального технічного засобу або з його результатами)», які є різними видами вольових актів та тягнуть різні правові наслідки.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З дослідженого відеозапису встановлено, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд як на стан сп`яніння, так пройти його саме в закладі охорони здоров`я.

Щодо доводів захисту про те, що працівник поліції не конкретизував про проходження його спочатку на місці зупинки, а вже потім в закладі охорони здоров`я, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Водій ОСОБА_1 був обізнаний про наслідки відмови від проходження огляду, оскільки сам зазначив, що в такому випадку протокол складається автоматично.

Всі досліджені докази вказують, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в цілому.

Крім того, поведінка ОСОБА_6 на відеозаписі вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився, шляхом експресивної поведінки та казуїстики намагався спотворити адміністративну процедуру та ухилитись від відповідальності. Виправдовував свої дії розумінням ситуації, але заперечував провину аргументами відсутності наслідків.

Так, водій на дослідженому відеозапису зазначає, що їдуть додому тихенько, зупинилися, бо людині (пасажиру) було треба. Зазначає, що поліціанти їхали на проти, розвернулися і поїхали за ними. Зауважив, що якщо б вони не зупинилися, поліцейські б проїхали.

Суд оцінює показання свідків захисту як неправдиві, спрямовані на унеможливлення притягнення до відповідальності чоловіка свідка ОСОБА_5 та знайомої ОСОБА_1 свідка ОСОБА_3 та відхиляє їх.

Всі досліджені докази вказують, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в цілому.

За таких обставин, складення працівником поліції письмового направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було недоцільним, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від проходження будь-якого огляду на стан сп`яніння взагалі, а не під час прямування у заклад або у його приміщенні. Також суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що направлення на огляд мало вручатись ОСОБА_1 , оскільки Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735 не передбачає необхідності такого вручення, а визначає повноваження поліцейського на доставлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду на підставі такого направлення, у разі згоди на те.

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлені обставини скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. З таким висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

Отже, переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Барського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Когутницького Вячеслава Миколайовича, подану від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко