Справа № 578/769/23
провадження № 3/578/417/23
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
07 червня 2023 року смт.Краснопілля
Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Першої прикордонної застави ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проходить службу на посаді заступника начальника прикордонної застави з персоналу, за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), права передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені,
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15.05.2023 серії СхРУ №120129, складеного комендантом першої прикордонної комендатури (з м.д.н.п. Краснопілля) підполковником ОСОБА_2 , заступник начальника третьої прикордонної застави (з м.д.н.п. Краснопілля) з персоналу старший лейтенант ОСОБА_1 у період з 02-00 год 12.04.2023 по 00-00 год 15.04.2023 не виконав службові обов`язки по несення прикордонної служби в прикордонному наряді старший прикордонного наряду на «Посту спостереження» (Бобрик) в районі н.п. Попівка, чим порушив вимоги пункту 5 статті 1 Розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 №1261, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення в умовах військового стану, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-15 КУпАП.
У судових засіданнях усно та у власних письмових поясненнях, доданих до матеріалів справи, ОСОБА_1 провину не визнав та пояснив, що у період з 02-00 год 12.04.2023 по 00-00 год 15.04.2023 він дійсно ніс службу у прикордонному наряді «Пост спостереження». Усно у судових засіданнях, які відбулись 17.05.2023 та 07.06.2023, пояснював, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього вважає упередженим та безпідставним.
На запит судді органом, що склав адміністративний матеріал, була подана копія повного тексту Висновку службового розслідування щодо з`ясування обставин можливих порушень з боку персоналу третьої прикордонної застави (з м.д.н.п. Краснопілля) першої прикордонної комендатури (з м.д.н.п. Краснопілля), пов`язаних із порушенням порядку несення служби від 10.05.2023, витяг з якого був поданий на розгляд до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення.
Заслухавши учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.
За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Частина 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
З об`єктивної сторони вказане правопорушення характеризується суспільно-шкідливою бездіяльністю у виді недбалого ставлення до служби та суспільно-шкідливими наслідками, які можуть настати в результаті цього в умовах особливого періоду.
У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (ч. 4 ст. 2 вищевказаного Закону).
Диспозиція статті 172-15 КУпАП є загальною та не містить конкретизації дій чи бездіяльності відповідних військових службових осіб. При цьому основним об`єктом посягання є все ж правовідносини безпосередньо військової служби.
Аналіз даної правової норми КУпАП дозволяє дійти висновку, що адміністративна відповідальність передбачена для спеціального суб`єкта - для службових осіб, військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, у своїй діяльності мають керуватися статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якою визначено загальне поняття обов`язків військовослужбовців, статтею 16 цього Статуту, за якою кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються Статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, посадовими інструкціями, або прямо визначені законами та підзаконними актами. Обсяг дій та заходів, які вважають військовими обов`язками міститься і в ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Суб`єктивна сторона цього складу адміністративного правопорушення передбачає умисел у виді недбалості, зокрема може проявлятися у виді недбалого ставлення до наслідків своєї бездіяльності, не виконання певних функцій.
Таким чином для наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП доведенню підлягають ті факти, що військовослужбовець є службовою особою, недбалість мала місце під час виконання військової служби, в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.
Разом з тим Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.
Недбале ставлення до військової служби характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами через несумлінне ставлення до них; наявністю негативних наслідків, що порушують встановлений порядок здійснення військовими службовими особами своїх функцій щодо забезпечення належного рівня військової дисципліни, статутного порядку, збереження військового майна, що є складовою воєнної безпеки України.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП до суду подані: протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ №120129 від 15.05.2023; пояснення ОСОБА_1 від 02.05.2023; службове посвідчення серії НОМЕР_1 ; витяг з Висновку службового розслідування щодо з`ясування обставин можливих порушень з боку персоналу третьої прикордонної застави (з м.д.н.п. Краснопілля) першої прикордонної комендатури (з м.д.н.п. Краснопілля), пов`язаних із порушенням порядку несення служби від 10.05.2023 (а також на запит судді був наданий повний Висновок).
У відповідності до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі змістом ст. 251 вказаного Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення передбачені статтею 256 КУпАП, згідно з якою у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Поданий до суду на розгляд протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ №120129 від 15.05.2023 не містить викладення суті правопорушення, у зв`язку з чим з протоколу неможливо встановити, у чому саме полягає несумлінне та недбале виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків, не зазначено, у чому саме полягало знехтування вимогами Інструкцій, а лише наведено загальну норму пункт 5 статті 1 Розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ, за змістом якого старший наряду зобов`язаний: знати й застосовувати положення документів, які регламентують охорону державного кордону в частині, що його стосується, а також положення цієї Інструкції; організувати службу прикордонного наряду відповідно до одержаного наказу; неухильно стежити за дотриманням складом прикордонного наряду дисципліни та правопорядку; забезпечити готовність до дій і пильне несення служби прикордонним нарядом; постійно здійснювати контроль за діями підпорядкованих йому прикордонників і керувати прикордонним нарядом; організовувати взаємодію всередині наряду та підтримувати її із сусідніми прикордонними нарядами, а також з нарядами (співробітниками, підрозділами) Збройних Сил України, правоохоронних органів, громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону, які виконують службові завдання в районі несення служби; підтримувати постійний зв`язок з підрозділом охорони кордону; забезпечувати правильне застосування складом прикордонного наряду зброї, спеціальних засобів, заходів фізичного впливу, використання озброєння, техніки і службових собак; забезпечити точне виконання складом прикордонного наряду заходів маскування і дотримання слідового режиму; постійно піклуватися про життя і здоров`я підпорядкованих йому прикордонників; забезпечити виконання складом прикордонного наряду заходів безпеки під час несення прикордонної служби та поводження зі зброєю.
Так у якості доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду надані письмові пояснення ОСОБА_1 , витяг з Висновку службового розслідування щодо з`ясування обставин можливих порушень з боку персоналу третьої прикордонної застави (з м.д. н.п. Краснопілля) першої прикордонної комендатури (з м.д. н.п. Краснопілля), пов`язаних з порушенням порядку несення служби, складеного 10.05.2023.
Однак подані суду докази пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та витяг з Висновку службового розслідування не підтверджують фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
З метою встановлення дійсних обставин справи на запит судді органом, що склав адміністративний матеріал, був наданий повний Висновок службового розслідування.
Так, з поданого Висновку вбачається, що за результатом проведеного службового розслідування встановлено, що на адресу НОМЕР_2 прикордонного загону від відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_2 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надійшов лист від 27.04.2023 №16/513 «Щодо можливих порушень». З листа слідує, що відділом внутрішньої та власної безпеки по 5 прикордонному загону 26.04.2023 виявлено, що заступник начальника прикордонної застави з персоналу старший лейтенант ОСОБА_1 в період з 02:00 12.04.2023 по 00:00 15.04.2023 мав очолювати прикордонний наряд «Пост спостереження (Бобрик) в районі н.п. Попівка, однак фактично службові обов`язки в зазначеному прикордонному наряді не виконував, перебував в пункті постійної дислокації підрозділу. При цьому вніс до Книги прикордонної служби 3 прикордонної застави недостовірні відомості щодо результатів службової діяльності, що підтверджується записам з відеореєстратора Dahua DH, поясненням капітана ОСОБА_3 та книгою видачі зброї та боєприпасів.
Водночас з Висновку вбачається, що у ході відібрання пояснень старший лейтенант ОСОБА_4 не підтвердив факту перебування у місці постійної дислокації підрозділу старшого лейтенанту ОСОБА_1 у період з 02:00 12.04.2023 по 00:00 15.04.2023. Старший лейтенант ОСОБА_1 у ході відібрання пояснень також заперечував той факт, що у вказаний вище період перебував у місці постійної дислокації підрозділу, а також зазначив, що зброю та боєприпаси до неї отримав 04.04.2023 та не здавав її в КЗЗ, оскільки щодня до 12.04.2023 заступав старшим прикордонного наряду в місці здійснення контролю осіб в смт Краснопіллі, які перетинають ДКУ. Майстер-сержант ОСОБА_5 , молодший сержант ОСОБА_6 та сержант ОСОБА_7 надали пояснення, що ОСОБА_1 у період з 02.00 12.04.2023 по 00.00 15.04.2023 перебував на посту спостереження, з місця несення служби не відлучався.
Викладені у власних письмових поясненнях обставини ОСОБА_1 підтвердив у судовому засіданні.
Також суддею враховано, що у Висновку службового розслідування зазначено, що на відеофайлах з відеореєстратора Dahua, камери відеоспостереження №7 «ПТТ, Коридор» першого поверху першої прикордонної комендатури (з м.д. н.п. Краснопілля) за період з 00:00 05.04.2023 по 02:00 09.04.2023, з 00:00 07.04.2023 по 02:00 10.04.2023, з 02:00 12.04.2023 по 00:00 15.04.2023 зафіксовано наявність, зокрема, старшого лейтенанта ОСОБА_1 , що пересувається по підрозділу комендатури та даний факт дозволяє підтвердити відсутність старшого лейтенанта ОСОБА_1 на місці несення прикордонного
наряду «Пост спостереження» (Бобрик) в районі н.п. Попівка за період з 02:00 12.04.2023 по 00:00 15.04.2023.
Разом з тим дані відеозаписи суддею не досліджувались, у зв`язку з чим їх неможливо оцінити на предмет належності, допустимості та достовірності.
Відтак за результатом дослідження усіх наявних у матеріалах справи доказів, які містять суперечливі дані та зміст яких не відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, суддею не встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
При ухваленні судового рішення суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовується як джерело права.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
У справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Отже під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі також - Конвенція)
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.
За загальним правилом склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).
Відтак відсутність будь-якої з названих ознак виключає наявність складу адміністративного правопорушення.
Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, вбачається, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП України.
Стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247 Кодексу).
Враховуючи недоведення факту недбалого виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків, у судді відсутні підстави вважати вказану особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Відтак суддя доходить висновку на підставі п. 1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням положень ст. 283 КУпАП у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст.ст 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суддя
постановила:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області (стаття 294 КУпАП).

Суддя Ю.О. Зеря