Справа №487/7855/23
Провадження №3/487/2600/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря Домніцької Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва матеріали, які надійшли з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11.10.2023 серії ВАВ № 894411, ОСОБА_1 , 07.10.2023 о 18.57 год за місцем мешкання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння залишила дитину - сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем мешкання без нагляду дорослих на тривалий час, що могло призвести до виникнення загрози життю та здоров`ю малолітньої дитини.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Положеннямист.280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 184 КпроАП України передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Положеннями ст. 150 СК України передбачено, що Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; Батьки зобов`язані поважати дитину; Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КпроАП України є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона за ч. 1 ст. 184 КпроАП України, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Аналіз приписів Закону України «Про освіту» та Закону України «Про охорону дитинства» дозволяє дійти висновку, що під невиконанням обов`язків по вихованню і навчанню дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання дітей. Ухилення батьків і осіб, що їх заміняють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності.

Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (ч. 2 п. 16 постанови).

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 894411 від 11.10.2023, рапортом, заявою ОСОБА_3 , письмовими поясненнями.

Отже, дослідивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника, із врахуванням характеру правопорушення, особи винної, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді попередження.

Крім того на підставі cт. 40-1КУпАП України,ст. 4 Закону України «Про судовий збір»з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. 184, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.184КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Реквізити для оплати: Номер рахунку (IBAN): UA0014480, Отримувач: Миколаїв.ГУК/Заводськ.р-н/22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.), Кодкласифікації доходів бюджету: 22030101, Найменування кодукласифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), "00" Без деталізації за відомчою ознакою.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та в порядку передбаченому ст. 294 КУпАП.

Головуючий суддя С.В.Щербина