ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/1559/23Головуючий у 1-й інстанції Німко Н.П.
Провадження № 33/817/692/23 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. , за участю представника ОСОБА_1 адвоката Сливінського О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Сливінського О.В. на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 27 вересня 2023 року о 17 год. 55 хв. по вул. Центральна, 26 в с. Саранчуки Тернопільської області керував транспортним засобом ВАЗ 21061 (номерний знак НОМЕР_1 ) в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager 6810, резутьтат тесту 0,84 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Сливінський О.В. просить постанову суду скасувати, закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, а не п. 2.9 (а) ПДР України, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та підзаконних нормативно-правових актів належними доказами порушення вимог за п. 2.9 (а) ПДР України є акт медичного огляду складений у закладі охорони здоров`я та медичний висновок, виданий за результатами такого огляду, які у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, на думку представника, в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Сливінського О.В., який підтримав апеляцію з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі керування транспортним засобом особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №093198 від 27 вересня 2023 року, згідно з яким ОСОБА_1 27 вересня 2023 року о 17 год. 55 хв. по вул. Центральна, 26 в с. Саранчуки Тернопільської області керував транспортним засобом ВАЗ 21061 (номерний знак НОМЕР_1 ) в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager 6810, резутьтат тесту 0,84 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27.09.2023 р., у якому зазначено про виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та зафіксовано результат огляду на стан сп`яніння 0,84 ‰;

- чеку тестування на алкоголь водія ОСОБА_1 від 27.09.2023 року, з якого вбачається результат тесту 0,84 ‰;

- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №550499 від 27 вересня 2023 року, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу;

- відеозаписах, зокрема: IMG_2426 з автомобільного реєстратора 70mai A800s ін.№ НОМЕР_2 , на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин; 11111__0024A з нагрудної камери поліцейського EEYELOG B5 NC 200625, ін.№/16, на якому зафіковано огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та результат такого огляду 0,84 ‰, що свідчить про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. На такому відеозаписі також зафіксовано як поліцейський після проведеного огляду за допомогою газоаналізатора запитує ОСОБА_1 : Чи бажає він проїхати у медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння?"- на що останній висловлює відмову.

Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у керуванні автомобілем у стані алкогольного спяніння, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи апелянта щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, а не п. 2.9 (а) ПДР України, виходжу з того що після проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та висловлення ним згоди з результатом тесту, який показав наявність 0,84 ‰ алкоголю в його крові, у працівників поліції не було підстав для направлення його в заклад охорони здоровя для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, вважаю, що працівники поліції дотримались визначеного ст.266 КУпАП порядку огляду водія на стан алкогольного спяніння, а тому суд дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, порушення ним вимог п.2.9 а ПДР України, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу його представника Сливінського О.В. - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

за участю представника ОСОБА_1 адвоката Сливінського О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Сливінського О.В. на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 27 вересня 2023 року о 17 год. 55 хв. по вул. Центральна, 26 в с. Саранчуки Тернопільської області керував транспортним засобом ВАЗ 21061 (номерний знак НОМЕР_1 ) в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager 6810, резутьтат тесту 0,84 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Сливінський О.В. просить постанову суду скасувати, закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, а не п. 2.9 (а) ПДР України, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та підзаконних нормативно-правових актів належними доказами порушення вимог за п. 2.9 (а) ПДР України є акт медичного огляду складений у закладі охорони здоров`я та медичний висновок, виданий за результатами такого огляду, які у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, на думку представника, в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Сливінського О.В., який підтримав апеляцію з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі керування транспортним засобом особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №093198 від 27 вересня 2023 року, згідно з яким ОСОБА_1 27 вересня 2023 року о 17 год. 55 хв. по вул. Центральна, 26 в с. Саранчуки Тернопільської області керував транспортним засобом ВАЗ 21061 (номерний знак НОМЕР_1 ) в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager 6810, резутьтат тесту 0,84 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27.09.2023 р., у якому зазначено про виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та зафіксовано результат огляду на стан сп`яніння 0,84 ‰;

- чеку тестування на алкоголь водія ОСОБА_1 від 27.09.2023 року, з якого вбачається результат тесту 0,84 ‰;

- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №550499 від 27 вересня 2023 року, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу;

- відеозаписах, зокрема: IMG_2426 з автомобільного реєстратора 70mai A800s ін.№ НОМЕР_2 , на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин; 11111__0024A з нагрудної камери поліцейського EEYELOG B5 NC 200625, ін.№/16, на якому зафіковано огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та результат такого огляду 0,84 ‰, що свідчить про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. На такому відеозаписі також зафіксовано як поліцейський після проведеного огляду за допомогою газоаналізатора запитує ОСОБА_1 : Чи бажає він проїхати у медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння?"- на що останній висловлює відмову.

Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у керуванні автомобілем у стані алкогольного спяніння, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи апелянта щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, а не п. 2.9 (а) ПДР України, виходжу з того що після проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та висловлення ним згоди з результатом тесту, який показав наявність 0,84 ‰ алкоголю в його крові, у працівників поліції не було підстав для направлення його в заклад охорони здоровя для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, вважаю, що працівники поліції дотримались визначеного ст.266 КУпАП порядку огляду водія на стан алкогольного спяніння, а тому суд дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, порушення ним вимог п.2.9 а ПДР України, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу його представника Сливінського О.В. - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Сливінського О.В. відмовити, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

В задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Сливінського О.В. відмовити, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя