МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2023 р. Справа № 370/1033/23

Суддя Макарівського районного суду Київської області Білоцька Л.В., розглянувши матеріали Фастівського РУП ГУНП у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №333554 від 24.04.2023 р., того ж дня о 14 год. 05 хв. в с. Бишів по вул. Київській, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Опель д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія огляд проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер 6810 ARBL 0494», проба позитивна 2,72 проміле. Подія зафіксована на бодікамеру 150, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явився. Його представник адвокат Живага О.В. подав письмові заперечення, згідно яких пояснив, що ОСОБА_1 повністю заперечує свою винуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення, поліцейські при складанні протоколу відносно нього діяли керуючись своїми особистими внутрішніми переконаннями, ігноруючи вимоги закону. Вважає, що до складеного протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не додано будь-яких достовірних, логічних, послідовних і у той же час належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні даного правопорушення. Документи та відеозапис, які зазначені у графі «до протоколу додаються» ні кожен окремо, ні у своїй сукупності не підтверджують ті обставини, які дали право поліцейським складати протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . Вказав, що ОСОБА_1 дійсно у власності має транспортний засіб - автомобіль Опель д.н. НОМЕР_2 , яким постійно користується в особистих та робочих питаннях. 24.04.2023 року приблизно об 13 годині він разом зі своїми друзями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приїхали у с. Соснівку до спільного товариша ОСОБА_4 , який прийшов у короткострокову відпустку із зони активних воєнних та бойових дій, щоб перевідати його та поспілкуватися. Під час спілкування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та відпускник ОСОБА_7 дійсно вживали за обідом горілку, при цьому ОСОБА_8 алкоголь не вживав, оскільки він керував автомобілем ОСОБА_9 - так би мовити був спеціально тверезим водієм протягом дня 24 квітня 2023 року. Приблизно о 15 год 40 хв цього ж дня ОСОБА_5 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на вказаному у протоколі автомобілі поверталися додому у с. Бишів, при цьому за кермом автомобіля на той момент також перебував ОСОБА_12 . Коли вони проїжджали поблизу монументу герою-льотчику у с. Соснівка, то двигун автомобіля перестав працювати, оскільки закінчилося пальне. ОСОБА_13 взявши ємність для бензину пішов до АЗС, яка розташовується приблизно на відстані 2 км від місця де зупинився автомобіль, а ОСОБА_5 та ОСОБА_14 залишилися чекати поблизу автомобіля. Приблизно через 20-25 хвилин, коли ОСОБА_5 стояв поодаль від автомобіля, на відставні приблизно 50-60 метрів біля автобусної зупинки, до його автомобіля під`їхали патрульні поліцейські. Один із співробітників поліції підійшов до автомобіля, а потім підійшов до ОСОБА_9 і запитав хто являється власником автомобіля Опель. На запитання поліцейського ОСОБА_5 пояснив, що власником автомобіля являється він, але водій, який сьогодні керує даним автомобілем пішов придбати бензин. ОСОБА_5 з самого початку спілкування із поліцейським не заперечував факт того, що він дійсно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим і не керує сьогодні своїм автомобілем. Однак не зважаючи на усні пояснення ОСОБА_9 поліцейський їх до уваги не взяв і став наполягати на тому, що водієм автомобіля являється ОСОБА_5 , якого поліцейський ніби то зупинив на підставі ст. 35 ч. 1 п. 3 Закону «Про Національну поліцію України. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння із застосування приладу «Драгер» ОСОБА_5 погодився і не заперечував той факт, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак враховуючи те, що поліцейські не зупиняли його автомобіль, а він сам не перебував взагалі за кермом, вважає що перевірка на стан алкогольного сп`яніння була проведена безпідставно, а протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього складено незаконно. З огляду на вказане ОСОБА_1 та захисник повністю заперечують факти та обставини, що викладені поліцейським у протоколі та доданих до нього доказах і всі події зафіксовані із викривленням реальності та відповідності тому, як вони розвивалися. Матеріалами відеозйомки підтверджується інший факт, а саме те, що ОСОБА_5 не міг керувати і бути зупиненим о 14 год 05 хв. оскільки на відео зафіксовано, що поліцейський підійшов до ОСОБА_9 об 16 год 18 хв. 24 квітня 2023 року. На переконання захисника дане відео ніяким чином не доводить винуватість ОСОБА_1 у пред`явленому правопорушенні, а навпаки заперечує і спростовує його винуватість за ч. 1 ст. 130 КУпАП та порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху. Окрім того, відеозапис, що міститься в матеріалах справи, не містить відомостей щодо вручення (надання) копії протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_15 , що є грубим порушенням вимог ст. 254 КУпАП та тягне за собою порушення права на захист особи від інкримінованого звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення (висновок Івано-Франківського апеляційного суду у справі №345/792/23 від 06.04.2023 року). Поряд з цим долучений до протоколу відеозапис не містить також і відомостей щодо відмови ОСОБА_9 від підпису та отримання копій зазначеного протоколу. Оскільки, ОСОБА_5 не керував транспортним засобом і взагалі на той час не був учасником будь-якого дорожнього руху, тому поліцейський не мав законних повноважень вимагати від ОСОБА_9 проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, враховуючи що ОСОБА_5 не заперечував стан сп`яніння, просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення за вказаним протоколом стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, письмові пояснення захисника, дослідивши наявні у справі докази, суд керується наступним.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Тобто об`єктивну сторону вказаного правопорушення складають дії особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, слід зазначити, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу настає, зокрема за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху зазначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема за порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що 24.04.2023 р. о 14 год. 55 хв. щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого в цей же день о 14 год. 05 хв. в с. Бишів по вул. Київській, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Опель д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія огляд проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер 6810 ARBL 0494», проба позитивна 2,72 проміле. Подія зафіксована на бодікамеру 150, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі пояснення ОСОБА_1 вказано відмовився.

Протокол складений уповноваженою на те особою, а саме інспектор ВРПП Фастівського РУП ГУНП в Київській області кап. поліції Шеремета Ярослав Володимирович.

До протоколу працівником поліції було долучено копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 333554 від 24.04.2023 року, чек приладу Драгер, направлення на огляд водія транспортного засобу до медустанови, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, рапорт поліцейського, диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Однак, зазначені докази не містять об`єктивних даних, які б доводили, що ОСОБА_1 , за обставин, викладених у протоколі, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за № 28/3299 (далі Інструкція), з метою фіксування правопорушення працівниками поліції застосовуються технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Згідно Розділу II Інструкції встановлено, що за наявності ознак алкогольного сп`яніння

поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних

засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 № 33, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 за № 262/17557 спеціальними технічними засобами для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння є: газоаналізатор "AlcoQuant 6020"; газоаналізатор "Alcotest 6510"; газоаналізатор "Alcotest 6810"; газоаналізатор "Alcotest 7410 Plus com"; прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається, "Алконт 01".

Проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння повинен містити відповідний алгоритм дій працівника поліції який проводить такий огляд зі складанням відповідних документів, зокрема:

перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу;

надає особі сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (тобто показує особі сертифікат та свідоцтво про повірку);

залучає двох свідків, які не можуть бути поліцейськими або особами, щодо неупередженості яких є сумніви (про це чітко прописано в Інструкції щодо неможливості поліцейським бути свідками огляду);

видає особі, яка підлягає огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зазначає підстави такого огляду, якими, в свою чергу, є одна чи кілька ознак сп`яніння, визначених у п. З вищевказаної Інструкції (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці);

за допомогою спеціального приладу проводиться огляд і в акті огляду фіксуються його результати. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Відповідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При перегляді відеофайлів відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який наявний у матеріалах справи, вбачається, що працівниками поліції не було поінформовано ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу, вимірювальної техніки. Відеозапис не містить також і відомостей щодо відмови ОСОБА_1 від підпису та отримання копій зазначеного протоколу.

Окрім того, як вбачається з відеозапису нагрудної камери факт того, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 о 14 год 05 хв. 24.04.2023 року не підтверджується відеозаписом, оскільки на відео зафіксовано, що поліцейський підійшов до ОСОБА_1 о 16 год 18 хв. 24.04.2023 року, який на той момент розмовляв по телефону на значній відстані від автомобіля. Доказів того, що працівниками поліції був зупинений автомобіль Опель н.з. НОМЕР_1 під керуванням саме ОСОБА_1 відеозапис не містить.

За таких обставин, огляд водія на стан сп`яніння було проведено не у відповідності з чинним законодавством, без достатніх на те підстав та без встановлення обов`язкових обставин.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вищенаведених вимог, вважається недійсним.

Також, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (надалі за текстом Інструкція), затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 деталізовано вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та порядку його складення.

Відповідно до п. 6 Розділу II Інструкції усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються розбірливим почерком. Згідно з п. 9 Розділу II Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол), у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Відповідно до п. 12 Розділу II Інструкції за наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами.

В протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено згідно ст. 256 КУпАП час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть тощо. В даному випадку час та обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення згідно протоколу взагалі не відповідає обставинам події та часу проведення відеозапису, що свідчить про недопустимість протоколу.

Відповідно до положень статті 254 КУпАП основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

З огляду на наявні істотні порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та складанні за його результатами протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає, що протокол та додані до нього матеріали є недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП повинна ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім та вірогідним доказом на підтвердження вини особи в скоєні вказаного адміністративного правопорушення, зважаючи на ті обставини, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності не визнає своєї вини, а будь-які інші докази відсутні.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази того, що ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, викладених у протоколі, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, ч. 1 ст. 130 КУпАП. не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи тлумачиться на його користь.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, встановлені під час розгляду справи обставини, а також те, що згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 221, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а також особою, щодо якої її винесено чи потерпілим до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо вона буде оскаржена. В інакшому разі після її перегляду Апеляційним судом.

Суддя Л.В. Білоцька