ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1283/23 Справа № 932/3977/22 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11.08.2022 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Одночасно стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.

22 травня 2023 року ОСОБА_1 на стадії виконання судового рішення подана апеляційна скарга, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду. В обґрунтування свого клопотання апелянт вказує на те, що справу було розглянуто судом без його участі, а копію оскаружваної постанови суду він отримав лише 16 травня 2023 року. При цьому зауважує, що про рух судового розгляду справи він не мав можливості дізнатися у зв`язку з тим, що з 03.03.2022 по 02.02.2023 він був мобілізований та перебував на військовій службі у складі ЗСУ у зоні бойових дій. Отже заявник вважає, що він має право на поновлення йому пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду та просить його поновити.

Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні доводи щодо поважності причин пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження рішення судді місцевого суду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Як убачається з матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , хоча і не був особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду своєї справи, але був обізнаним про те, що його справа повинна розглядатися Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, складений щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Згідно приписів ч.2 ст.294 КУпАП процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11.08.2022 у даній справі сплив 27 серпня 2022 року.

На стадії виконання судового рішення захисником Папазовою Г.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 21 лютого 2023 року була подана апеляційна скарга, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року (а.с.16-27). В обґрунтування свого клопотання захисник посилався на ту обставину, що справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 .

Однак постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника (а.с.29-30).

Отже, у контексті положень ст.294 КУпАП, сторона захисту використала своє право на вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року у цій справі, а повторне звернення до суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення законом не передбачено.

Натомість, 22 травня 2023 року до Дніпровського апеляційного суду вже безпосередньо особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подана апеляційна скарга, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року (а.с.37-48). При цьому апелянт у своєму клопотання посилається на ті ж обставини, що і його захисник та які були предметом розгляду апеляційного суду і які були відхилені.

Водночас слід визнати безпідставними твердження заявника ОСОБА_1 та його посилання на те, що копію оскаржуваного судового рішення він отримав лише 16 травня 2023 року, оскільки це спростовується матеріалами справи, які свідчать про те, що вже станом на 07 лютого 2023 року, коли він звернувся за правовою допомогою до АБ Галини Папазової (а.с.15) ОСОБА_1 безумовно був обізнаний про існування щодо нього судового рішення, сам захисник був ознайомлений з матеріалами справи 09 лютого 2023 року (а.с.12) та отримав копію оскаржуваного рішення місцевого суду електронною поштою 17 лютого 2023 року, що підтверджується копією долученої до апеляційної скарги відповіді голови Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська (а.с.41).

Також не заслуговують на увагу й посилання ОСОБА_1 , як на підставу поважності причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження рішення суду, його перебування на військовій службі у лавах ЗСУ у період часу, який припадав на час судового розгляду справи у суді першої інстанції, оскільки ця обставина була відома, як самому ОСОБА_1 , так і його захиснику Папазовій Г.А. на час первинного подання стороною захисту апеляційної скарги, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року, що підтверджується також долученою до апеляційної скарги ОСОБА_1 копіює відповідної довідки військової частини, датованою ще 07 серпня 2022 року (а.с.42). Однак захисник не посилався на цю обставину, як поважність причин пропуску процесуального строку.

З огляду на викладене не можна погодитися з наведеними у клопотанні ОСОБА_1 доводами щодо існування поважних причин пропуску ним строків на апеляційне оскарження постанови судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року та апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки сторона захисту вже використала своє право на апеляційне оскарження рішення місцевого суду у цій справі, разом з клопотанням про поновлення процесуальних строків, визначених ч.2 ст.294 КУпАП.

Інших причин, які унеможливили своєчасно подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у клопотанні не наведено.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно нього є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року щодо нього по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО