КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/4623/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року місто Київ

справа № 754/8796/23

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Харченка Сергія Вікторовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Харченка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Харченко С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху та не вчиняв дорожньо-транспортну пригоду.

Вказував, що протокол не відповідає статті 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено: свідків даної дорожньо-транспортної пригоди, не долучено фото та відеоматеріали, не визначено розмір матеріальних збитків, якщо такі були та які вказано в протоколі, схема ДТП, що долучена до матеріалів справи не відповідає Наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, права та обов`язки учасникам ДТП не роз`яснено.

Зазначав, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції.

Посилався на те, що відео неповне та складається з декількох частин, що не розкриває суті правопорушення ОСОБА_1 , більша частина відео взагалі не містить обставин вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 (відеофіксація не здійснювалась).

Вказував, що працівниками поліції під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 не було роз`яснено останньому його права та обов`язки, а також правові наслідки складання даного протоколу, суть обвинувачення.

Зазначав, що ОСОБА_1 категорично не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння та виявив бажання поїхати до лікаря-нарколога для проведення огляду на стан сп`яніння, однак працівники поліції з невідомих причин не доставили ОСОБА_1 до лікаря-нарколога для проведення відповідного огляду та навіть не повідомили про можливість проведення такого огляду.

Вказував, що в матеріалах справи направлення на огляд у лікаря нарколога відсутнє, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Вважає, що поліцейським було грубо порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник-адвокат особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Харченко С.В. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Прокурор Київської міської прокуратури в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

А відтак, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглядати справу за відсутності прокурора Київської міської прокуратури.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які він надавав 23 листопада 2023 року, захисника Харченка С.В., працівників поліції Кантемир А.Ю. та Блага В.О., свідка ОСОБА_2 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно зч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на положення ст.ст.251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладаючи на нього адміністративне стягнення, виходив з наявності в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується в повній мірі з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п.10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Пунктом 2.9.а ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №498375, 21 червня 2023 року о 18.45 год. в місті Києві по вул. Теодора Драйзера, в дворі будинку №9, ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом на автомобілі «Renault megane», д.н.з. НОМЕР_1 , не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Geely MK cross», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №498376 вбачається, що 21 червня 2023 року о 18.45 год. в місті Києві по вул. Теодора Драйзера, №9, ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault megane», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» 6820, результат тесту - 1,56 ‰, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, оцінених судом першої інстанції, а саме:

відомостями, які зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення від 21 червня 2023 року серії ААД №498376 та ААД №498375;

схемою місця ДТП від 21 червня 2023 року;

поясненнями водія свідка ОСОБА_3 від 21 червня 2023 року та поясненнями самого ОСОБА_1 від 21 червня 2023 року;

даними проведеного тесту за допомогою приладу DRAGERALCOTEST6820, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 1,56 ‰;

відеозаписом з камер;

рапортом інспектора патрульної поліції Блага В.О.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 21 червня 2023 року вбачається, що він був свідком того, як водій «Renault megane», д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем «Geely MK cross», д.н.з. НОМЕР_2 . Після його він викликав поліцію, щоб зафіксувати дане правопорушення.

У судове засідання апеляційного суду викликався свідок ОСОБА_3 , однак останній у судове засідання не з`явився.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 21 червня 2023 року, він 21 червня 2023 року о 18.45 год., рухаючись заднім ходом, не помітив автомобіль НОМЕР_2 , який стояв позаду та здійснив з ним зіткнення.

З рапорту працівника поліції Благи В.О. вбачається, що під час несення служби 21 червня 2023 року в екіпажі АП «Кольт-219» спільно з ОСОБА_4 отримали виклик на службовий пристрій про ДТП за адресою: місто Київ, вул. Теодора Драйзера, 9 між автомобілем «Renault megane», д.н.з. НОМЕР_1 та «Geely MK cross», д.н.з. НОМЕР_2 . Прибувши за вказаною адресою до них звернувся заявник ОСОБА_3 , який повідомив, що водій автомобіля «Renault megane» здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Geely MK cross». Під час спілкування з ОСОБА_1 той повідомив, що він дійсно керував автомобілем «Renault megane», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Geely MK cross».

У судове засідання суду апеляційної інстанції для дачі пояснень були викликані працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які складали документи по даному адміністративному матеріалу.

Так, працівник поліції ОСОБА_4 пояснив, що їх викликали для складання матеріалів по ДТП. Прибувши на місце до них звернувся заявник ОСОБА_3 , який повідомив, що водій автомобіля «Renault megane» здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Geely MK cross». Вони почали складати матеріали про адміністративне правопорушення. Вказав, що на автомобілі «Renault megane» були і старі пошкодження і свіжі, які вони і вказали в схемі ДТП. Зазначив, що ОСОБА_1 погодився з результатом приладу «Драгер», заперечень не висловлював.

Працівник поліції Блага В.О. у судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що він складав схему місця ДТП. Зазначив, що коли вони приїхали на виклик, то ОСОБА_1 пояснив, що він здаючи заднім ходом дійсно пошкодив авто «Geely MK cross», на підставі його пояснень і були складені документи. Пошкодження були зазначені візуально, тобто ті, що бачили.

На питання захисника Харченка С.В. чи зазначав, ОСОБА_1 , що він вживав алкоголь після ДТП, працівник поліції вказав, що такого ОСОБА_1 не зазначав. Під час складання адміністративного матеріалу ОСОБА_1 не відлучався.

Вказані вище протоколи про адміністративне правопорушення, схема ДТП, дані проведеного тесту за допомогою приладу DRAGERALCOTEST6820 та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів підписані ОСОБА_1 та жодних зауважень з приводу вказаних вище обставин не містять.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.9а, 10.9 ПДР України.

Саме по собі не визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП не спростовує встановлених судом обставин.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху та не вчиняв дорожньо-транспортну пригоду, спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол не відповідає статті 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено: свідків даної дорожньо-транспортної пригоди, не долучено фото та відеоматеріали, не визначено розмір матеріальних збитків, якщо такі були та які вказано в протоколі, схема ДТП, що долучена до матеріалів справи не відповідає Наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, не впливає на правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Крім того, до матеріалів справи було долучено пояснення свідка ОСОБА_3 від 21 червня 2023 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що не було роз`яснено права та обов`язки учасникам ДТП, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 21 червня 2023 року серії ААД №498375 у ньому зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Вказаний протокол підписаний без зауважень ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При цьому, захисником Харченком С.В. не було надано доказів на спростування вказаних вище обставин.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд виходить з наступного.

З відеозапису з камери вбачається, що працівники поліції прибули на місце ДТП, склали схему місця ДТП. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівник поліції виявив у останнього ознаки алкогольного сп`яніння. Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із наявністю запаху алкоголю з порожнини рота на що останній погодився (час на відео 19:39:39, 19:39:49).

З відео з камери, які наявні в матеріалах справи не вбачається, що ОСОБА_1 заперечував проти результату огляду на приладі «Драгер».

Згідно з п.п.2, 6, 7 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та останній не висловлював будь-які зауваження працівникам поліції.

Доводи апеляційної скарги про те, що: ОСОБА_1 категорично не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння та виявив бажання поїхати до лікаря-нарколога для проведення огляду на стан сп`яніння, однак працівники поліції з невідомих причин не доставили ОСОБА_1 до лікаря-нарколога для проведення відповідного огляду та навіть не повідомили про можливість проведення такого огляду спростовуються записом з відеокамери поліцейських.

А відтак, посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейським було грубо порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності є неспроможними.

Доводи апеляційної скарги про те, що відео неповне та складається з декількох частин, що не розкриває суті правопорушення ОСОБА_1 , більша частина відео взагалі не містить обставин вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 (відеофіксація не здійснювалась), суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки в даному випадку відеозапис є одним з доказів по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 .

Крім того, порядок доступу до відеозаписів з нагрудних камер (відео- реєстраторів) та їх використання передбачено розділом 5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, в якому будь-яких застережень щодо надання до суду безперервного запису з моменту активації камери немає. Отже, наявні відеозаписи події є належним та допустимим доказом у справі.

З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.п.2.9а, 10.9 ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, на думку апеляційного суду, відповідає меті адміністративного стягнення, визначеній у ст.23 КУпАП та положенням ст.ст.33-36 КУпАП щодо правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення та застосоване в межах санкцій статей 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Харченка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.