П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі адвоката особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - Петрик В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла з УПП в Закарпатській області ДПП відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №058739 від 10.04.2023, вбачається що 10.04.2023 о 23 год. 55 хв., в м. Ужгород, по вул. Минайська, 11 водій ОСОБА_2 , керував ТЗ Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 будучи обмежений у праві керування ТЗ згідно ВП№66693607,чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

30.05.2023 від адвоката Мельникова Д.В., - ОСОБА_3 , надійшли письмові пояснення. В яких вказано на те, що ОСОБА_1 не згідний із протоколом про адміністративне правопорушення та вину не визнає у зв`язку з тим, що до моменту складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП йому не було відомо про те, що він обмежений у праві керування транспортними засобами, а Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами йому не надходила.

Адвокат вказує на те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не містяться докази, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 обізнаний про такі обмеження. Тобто, розпочавши провадження у справі про адміністративне правопорушення уповноважена особа не з`ясувавши всі необхідні факти, які мають істотне значення для притягнення особи до адміністративної відповідальності одразу склала відповідний протокол, без дослідження суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

У письмових поясненнях вказано на те, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей (доказів), які би вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Адвокат звертає увагу на те, що Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами була прийнята 03.04.2023 року, а Протокол про адміністративне правопорушення Серії ААБ № 058739 був складений 11.04.2023 року, тобто через 8 днів після прийняття Постанови. Також, варто зазначити, що ОСОБА_1 у зв`язку із збройною агресією росії змушений був виїхати до безпечнішого місця проживання і вже тривалий період часу (з липня місяця 2022 року) проживає в місті Ужгород, Закарпатської області, тоді як останнє місце реєстрації його проживання АДРЕСА_2 . Згідно супровідного листа від 03.04.2023 року (взятий з автоматизованої системи виконавчого провадження з допомогою ідентифікатора) Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) направив до відома Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 03.04.2023 року саме на наступну адресу боржника: АДРЕСА_2 , а, отже, ОСОБА_1 не міг знати про наявність винесеної Постанови від 03.03.2023 і останню не отримував (адже проживає в Закарпатській області). При цьому у поясненні вказано на те, що наявний супровідний лист не може бути доказом направлення Постанови, адже доказом направлення адресату кореспонденції є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення або відмітка про отримання такої постанови вразі її вручення наручно. Як вказує адвокат, дані обставини додатково підтверджують необізнаність ОСОБА_1 про наявність обмеження у праві керування транспортними засобами, адже за 8 днів поштова кореспонденція із вищезазначеною Постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 03.04.2023 року йому не надходила. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримав постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом винесену стосовно нього.

Адвокат зауважує також, що відразу після того, коли боржник дізнався про наявність заборгованості, він таку погасив, про що свідчить Постанова про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 21.04.2023 року, з якої випливає, що «Заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі та станом на 21.04.2023 року відсутня.».

Адвокат просить провадження у справі №308/7015/23 про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_2 , не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомляв. Слід вказати на те, що на його адресу судом надсилалися повістки, а також інформація про розгляд справи міститься на офіційному веб-сайті Судова влада України, на сторінці Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/, а також шляхом направлення електронних повісток у формі sms повідомлень на його мобільний номер телефону.

В судовому засіданні адвокат просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП. При цьому просив при розгляді справи врахувати подані ним письмові пояснення.

Заслухавши пояснення адвоката Мельникова Д.В., - ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку:

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Диспозиція ч. 3 ст.126 КУпАП визначає відповідальність особи за: керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до цього Закону зазнали змін і положення Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, ст. 71, яка регулює порядок виконання рішення про стягнення аліментів та в якій передбачено види, підстави та порядок встановлення тимчасових обмежень боржника, втому числі встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Якщо аліменти сплачуються на утримання дитини з інвалідністю, яка хворіє на тяжкі види захворювань, постанови, зазначені у пунктах 1 4 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, виносяться державним виконавцем за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Постанови, зазначені у пунктах 14 цієї частини, надсилаються сторонам виконавчого провадження для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Частина 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що тимчасові обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано, зокрема у разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця від 03.04.2023 ВП66693607 встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні при примусовому виконанні виконавчого листа №336/4123/19 від 10.10.2019 про стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розмірі 1/4 частини заробітку (доходу)але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.06.2019 року і до повноліття дитини.

При цьому згідно вказаної постанови заборгованість ОСОБА_1 за вказаним виконавчим провадженням складає 132 931 грн.

Згідно п. 2 вказаної постанови, її мало бути надіслано сторонам провадження до відома.

Разом із тим, жодного підтвердження тому, що ОСОБА_1 , отримав постанову про встановлення відносно нього обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно копії супровідного листа, що доданий дол. письмових пояснень адвоката Петрик В.В,., вбачається, що постанова про встановлення тимчасового обмеження від 03.04.2023, направлена сторонам виконавчого провадження того ж дня. Однак на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , а саме АДРЕСА_2 . Проте, згідно довідки, що міститься матеріалах справи, останній проживає фактично за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6814104 від 11.04.2023.

При дослідженні відеозапису з нагрудної камери поліцейського , було встановлено, що ОСОБА_1 , зазначає,що про факт існування постанови про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами він не знав. Окрім того, заперечує і наявність заборгованості по сплаті аліментів, оскільки ним було погашено таку.

Слід також вказати на те, що згідно доданої до письмового пояснень постанови державного виконавця від 21.04.2023 року тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами було скасовано у зв`язку із повним погашенням ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Отже ОСОБА_1 , мав усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання, а досліджені матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того факту.

Зокрема відсутні належні та допустимі докази того, що він отримував постанову державного виконавця від 03.04.2023, про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

З наведено вбачається, що умисел на вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 відсутній а також, що скасовано встановлене відносно нього тимчасове обмеження у керуванні транспортними засобами, у зв`язку із повним погашенням заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

За правилами ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" не пізніше наступного робочого дня з дня винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами вони повинні надсилатись сторонам для відома, а також направлятись до виконання відповідним органам після закінчення строку, визначеного ч. 5 ст. 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені. При цьому, у разі оскарження таких постанов, якщо їх не скасовано, вони підлягають виконанню відповідними органами лише після розгляду справи відповідним судом.

Відповідно до ч.3 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 , при складанні такого, зазначив, що він не знав про встановлення відносно нього вказаного тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно наведеного, лише наявність чинної постанови державного виконавця може тимчасово обмежувати боржника у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що станом на 11.04.2023, тобто на час керування ОСОБА_1 , транспортним засобом, останньому було відомо про встановлене відносно нього державним виконавцем тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, то, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, приходжу до висновку, що провадження по справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,44-3,247,280,283-285,287,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст. 126 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош