Провадження № 3/643/4636/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 Суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, з вищою освітою, розлученого, який має неповнолітню дитину ОСОБА_2 , 2012 року народження, працюючого менеджером зі збуту у ТОВ «Асканія Дістрібьюшен», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2023 року о 23год. 35 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем Dаewoo Lanos н.з. НОМЕР_2 по вул. Гарібальді, 11, в стані алкогольного сп`яніння. Водій пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, результат огляду 0,32 ‰, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні показав, що 06.11.2023 уночі, йому подзвонила мати ОСОБА_3 повідомила, що почуває себе погано, та попрохала приїхати до неї, надати медичну допомогу. Він одразу зібрався та поїхав до матері, яка проживає у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 . Коли він їхав по вул. Гарібальді, приблизно о 23год. 35хв, його зупинили працівники поліції, та звинуватили в тому шо він ніби-то в стані алкогольного сп`яніння, та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер. Він, після зупинки, одразу повідомив працівникам поліції, що поспішає до матері, оскільки їй погано, треба надати медичну допомогу та викликати швидку, так як мати не може піднятися та відкрити двері лікарю. Однак працівники поліції наполягали на проходженні огляду, на що він погодився. Він продув трубку алкотестера Драгер, який показав позитивний результат. На що він працівникам поліції сказав, що не вживав алкогольні напої, лише кефір та з результатом не погодився. На що йому сказали, що тоді необхідно їхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Тоді він погодився підписати акт, усвідомлюючи можливість настання негативних наслідків ненадання своєчасної медичної допомогти матері, однак зазначив, що не вживав алкогольні напої, тобто діяв в стані крайньої необхідності. Після цього працівники поліції склали протокол та він пішки пішов до матері, зробив їй ін`єкцію магнезії, стабілізував тиск, та викликав швидку допомогу. Крім того, зазначив, що його мати страждає вестибуло-атактичним синдромом, що зумовлює дисфункцією вестибулярної системи, яка супроводжується вираженим запамороченням, тобто при підвищенні тиску, вона не може підвестися. Просив закрити провадження у справі.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 . Вона страждає на гіпертонічну хворобу ІІ ст. з вестибулоатактичним синдромом. У листопаді 2023 року, точної дати не пам`ятає, їй стало дуже пагано та приблизно о 23год. 30 хав. вона подзвонила сину, шоб він приїхав, зробив їй ін`єкцію, та викликав швидку допомогу, оскільки вона не могла підвестися з ліжка та відкрити двері лікарю, а у сина маються ключі від її кімнати. Коли син їхав до неї, то весь цей час був з нею на телефонному зв`язку та вона чула, що його зупинили працівники поліції. Після того, як працівники поліції його відпустили, син прийшов до неї, зробив ін`єкцію магнезії та викликав швидку допомогу.

Заслухавши ОСОБА_1 , свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (пункт 10 розділу ІІ Інструкції).

Згідно пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений 06.11.2023 року у зв`язку з виявленими у нього ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя за допомогою алкотестеру Драгер 7510, що відповідає Інструкції. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,32‰.

Суд, вивчив матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №602966 від 06.11.2023 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 з результатом згоден, результатом алкотестеру «Драгер» 7510, який показав 0,32‰, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відео з нагрудної камери працівника поліції, рапорт.

Разом з тим, відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини (Постанова Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного суду від 21 грудня 2018 року в справі № 686/5225/17).

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

В ході дослідженого в якості доказу відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що відразу після зупинки автомобіля під час комендантської години, ОСОБА_1 пояснював необхідність керування транспортним засобом в комендантську годину, екстреною необхідністю надати матері допомоги та зробити їй ін`єкцію для стабілізації тиску.

З наданих ОСОБА_1 медичних документів вбачається, що ОСОБА_3 страждає на гіпертонічну хворобу ІІ ст. з вестибулоатактичним синдромом.

Саме на необхідність надання невідкладної допомоги своїй матері, усвідомлюючи можливість настання негативних наслідків ненадання своєчасної медичної допомогти, ОСОБА_1 посилався під час свого спілкування з працівниками поліції.

Аналізуючи наведені обставини та твердження ОСОБА_1 щодо наявності крайньої необхідності, суд виходить з того, що згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За законом, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення.

В ході розгляду справи, суд має дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте на нього не може бути накладене адміністративне стягнення, оскільки правопорушення було вчинено в стані крайньої необхідності, тобто своїми діями він відвертав настання більшої можливої шкоди життю та здоров`ю своєї престарілої матері ОСОБА_3 , яка в силу свого стану здоров`я кликала на допомогу сина з метою отримання невідкладної медичної допомоги у вигляді ін`єкції для стабілізації тиску, аніж суспільна небезпека від порушення Правил дорожнього руху України, з огляду на виявлений у нього стан алкогольного сп`яніння (0,32‰).

Суд також враховує ту обставину, що внаслідок ситуації, що склалася, ОСОБА_1 був позбавлений можливості залучити іншого водія під час дії комендантської години.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП, з підстав визначених п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Аналогічні висновки викладені у постанові Рівненського апеляційного суду від 30.10.2023 у справі №559/2586/23, у постанові Полтавського апеляційного суду від 06.09.2023 у справі №541/1511/22.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП, з підстав визначених п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя Довготько Т.М.

.