Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/1287/23
Єдиний унікальний №733/1851/23
Постанова

Іменем України

12 грудня 2023 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Вовченка А.В.

при секретарі Мошенець Л.М.,

розглянувши матеріали справи, які надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жит. АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 7 ст. 121 , ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

26.10.2023 року о 23год.31 хв. в м.Ічня на площі Васильченка,3 ОСОБА_1 здійснював рух на т/з, який не був зареєстрований протягом 10 діб з моменту придбання, чим порушив п.2.9 в ПДР України. Правопорушення вчинено повторно, протягом року, 06.09.2023 року постановою серії БАД 829830 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, за що відповідальність передбачена ч.7 ст.121 КУпАП.

Окрім того, 26.10.2023 року о 23год.31 хв. в м.Ічня на площі Васильченка,3 ОСОБА_1 керував т/з Viper б/н, не маючи відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п 2.1а ПДР , за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Далі, 26.10.2023 року о 23год.31 хв. в м.Ічня на площі Васильченка,3 ОСОБА_1 керував т/з Viper б/н, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 0182», результат тесту 1,64 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань не подавав. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008 року, у справі Олександр Шевченко проти України від 26 квітня 2007 року та Трух проти України від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з принципу необхідності дотримання справедливого балансу між публічним та приватним інтересом, беручи до уваги приписи ст. 1, ст. 268 КУпАП, вважаю можливим та доцільним провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд вважає за доцільне об`єднати справи №733/1851/23, провадження 3/733/1287/23, №733/1860/23 провадження № 3/733/1296/23, №733/1861/23 провадження № 3/733/1352/23 та розглянути їх в одному провадженні, присвоївши об`єднаній справі №733/1851/23, провадження 3/733/1287/23, оскільки протоколи про адміністративні правопорушення за ч.7 ст.121, ч.1 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП складені стосовно однієї і тієї ж особи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 159356 від 26.10.2023 року, серії ААД № 159335 від 26.10.2023 року та серії ААД №159379, копією постанови серії БАД №829830 про накладення адміністративного стягнення за ч.6 ст.121 від 06.09.2023 року на ОСОБА_1 , постановою БАБ №829374 від 26.10. 2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП, роздруківкою тесту на алкоголь з показником 1,64 проміле за підписом працівника поліції та самого ОСОБА_1 , направленням ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу, від якого ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 від керування транспортним засобом був відсторонений.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміправопорушення, передбачені ч.5 ст.126 , ч.1 ст.130 та ч.7 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП передбачено накладення стягнення виключно у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно ч.7 ст.121 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на інших осіб в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Згідно довідки Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

В матеріалах справи відсутня інформація про реєстрацію будь-якого транспортного засобу за ОСОБА_1 , а тому оплатне вилученням транспортного засобу не застосовується..

Обставини, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення, підтверджуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом.

Отже, наявні у матеріалах справи докази доводять, що ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, за результатами якого він перебував у стані алкогольного сп`яніння та погодився з цими результатами, поставивши свій підпис .

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський

може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 та ч.7 ст.121 та ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом доведено, що він керував транспортним засобом не зареєстрованим протягом 10 діб з моменту придбання, вчиненому повторно, в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.2.9 а ПДР та не маючи відповідних документів на право керування таким видом т/з повторно , протягом року.

Враховуючи суспільну небезпеку правопорушень та їх характер, суд вважає доцільним застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме санкцією ч.5 ст.126 КУпАП згідно із вимогами ст.36 цього кодексу.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір.

Керуючись ст. 401, 221, 283-284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Об`єднати справи №733/1851/23, провадження 3/733/1287/23, №733/1860/23 провадження № 3/733/1296/23, №733/1861/23 провадження № 3/733/1352/23 та розглянути їх в одному провадженні, присвоївши об`єднаній справі №733/1851/23, провадження 3/733/1287/23.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. , за ч.5 ст.126 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн., за ч.7 ст.121 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

За правилами ст.36 ч.2 КУпАП остаточне стягнення за сукупністю правопорушень призначити ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн. без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: штраф в подвійному розмірі, тобто 81 600 гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя А. В. Вовченко