Справа №: 452/911/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, розглянуту у присутності порушниці, якій роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, її захисників адвокатів

Кобрина С.Б., Новікової Н.І.,

В С Т А Н О В И Л А:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 07 березня 2023 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн. (а.с.17).

ОСОБА_1 сплатила штраф та судовий збір у повному обсязі, що підтверджується наданими нею суду відповідними квитанціями (а.с.19).

Постановою Львівського апеляційного суду від 09 травня 2023 року, поновлено захиснику - адвокату Кобрину С.Б. строк апеляційного оскарження постанови; постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області 07 березня 2023 року скасовано, матеріали направлені на новий судовий розгляд (а.с.49-51).

При цьому апеляційним судом зазначено, що «місцевим судом не були досліджені матеріали, які містяться в матеріалах справи», «суд першої інстанції обмежився лише переліченням доказів, а саме, що вина останньої підтверджується: протоколом серії ВАВ №137885 від 04.03.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями директора школи ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; рапортом інспектора поліції, іншими матеріалами справи, не надавши таким оцінки, та жодним чином не умотивувавши таке рішення» (а.с.51).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями 24 травня 2023 року справу передано судді Бікезіній О.В. (а.с.54).

Розгляд справи призначено на 26 травня 2023 року, відкладено за клопотанням ОСОБА_1 та її захисника адвоката Кобрина С.Б. (а.с.55-56, 59-60).

При розгляді справи 29 травня 2023 року задоволено клопотання ОСОБА_1 та її захисників щодо доручення до матеріалів справи письмових доказів та письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с.65-73, 78-82); допитано в якості свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 .

Розгляд справи відкладено на 01 червня 2023 року у зв`язку з необхідністю допиту неповнолітнього ОСОБА_4 , який перебуває в притулку.

01 червня в присутності начальника служби у справах дітей Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_9 допитано малолітнього ОСОБА_4 ; допитано в якості свідка ОСОБА_10 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 137885 від 04 березня 2023 року близько 10:00 год гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в будинку, де тимчасово проживає в АДРЕСА_2 ображала свого малолітнього сина ОСОБА_4 нецензурними словами та вигнала з будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктивна сторона ст.173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Психологічне насильство в сім`ї насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року № 2229-VIII (далі - Закон № 2229-VIII) визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до пунктів 2, 3, 14 частини 1 Закону№ 2229-VIII:

?дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства;

?домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

?психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти);8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Згідно з частиною 3 статті 6 Закону № 2229-VIII суди належать до інших органів та установ, на які покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, серед яких, також належать:1) служби у справах дітей;2) уповноважені підрозділи органів Національної поліції України;3) органи управління освітою, навчальні заклади, установи та організації системи освіти;4) органи охорони здоров`я, установи та заклади охорони здоров`я;5) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги;6) прокуратура;7) уповноважені органи з питань пробації.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнала, пояснивши, що обставини, викладені у протоколі не відповідають дійсності, підтримала доводи, викладені в письмових запереченнях. Пояснила, що всиновила ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в 2015 році, ОСОБА_4 ще не було 4 років, ОСОБА_5 було 1,8 місяців. Зараз ОСОБА_4 11 років. Вони є внутрішньо переміщеними особами з Херсонської області, переїхали в серпні 2022 року, зараз проживають у батька в с. Чуква. 04 березня 2023 року була субота, ОСОБА_4 прокинувся, вона попросила його помити підлогу, він відмовився, вибіг з хати. При цьому вона нецензурними словами його не ображала, з будинку не виганяла. Потім прокинулася ОСОБА_5 пішла шукати брата, але не знайшла. Потім приїхала патрульна поліція і дітей забрали в лікарню. У дітей була нежить та кашель, вона їх лікувала. ОСОБА_4 був одягнений в курточку, спортивні штани, «тапочки». Відсутній в хаті він був десь 20 хвилин. Працівники поліції привезли ОСОБА_4 , сказали, що він був на краю села. В її присутності дітей не допитували. В лікарні дітей оглядала медсестра, але температури та синців у дітей не виявила, проте дітей забрали, зараз вони перебувають в інтернаті. Вона декілька разів відвідувала дітей, спілкувалася з ними. Зі скаргами на дії працівників поліції вона не зверталася. В теперішній час в Самбірському міськрайонному суді Львівської області перебуває справа про відібрання у них з чоловіком дітей з позбавленням їх батьківських прав.

Захисники Кобрин С.Б., Новікової Н.І., підтримала думку своєї підзахисної. При цьому захисник Кобрин С.Б. звернув увагу суду на ті обставини, що не зважаючи на ту ситуацію, в якій опинилася дана родина (окупація Херсонщини), батьки вивезли дітей, зберегли їм життя. Вважав, що винною в даній ситуації є директорка школи ОСОБА_3 . Зазначив, що допитаний судом ОСОБА_4 не підтвердив тих обставин, що мати ображала його нецензурно та вигнала з хати. Отже, вважає, що письмові пояснення дітей не відповідають дійсним обставинам справи. Також звернув увагу на допущені при складанні протоколу процесуальні порушення, такі як: допит дітей без присутності батьків або педагогів; зазначення в протоколі ОСОБА_3 в якості понятої. Просив провадження по справі закрити за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Допитаний судом в присутності начальника служби у справах дітей Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_9 , малолітній ОСОБА_4 суду показав, що 04 березня 2023 року вранці його розбудила прийомна мати ОСОБА_1 , коли ще інші спали, та попросила помити підлогу. Він відмовився, бо хотів спати, почався конфлікт. Мама сказала йти шукати рідну мати. Він образився, бо не пам`ятає рідну мати. Вибіг з будинку та пішов в сторону м. Самбора до поліції. Одягнений був в светр, джинси та капці, в яких був в будинку. В той день у нього боліло горло та був кашель, боліла голова. Йшов десь 20-30 хвилин. За селом його помітила прибиральниця школи, запитала що сталося, потім приїхала директорка школи, яка запропонувала відвезти його до мами, він відмовився, бо боявся що мама його буде бити. Раніше мама його била. Але раніше він з дому не тікав. Потім приїхали поліцейські та вони поїхали до дому. Він не хотів заходити до будинку, а потім не хотів їхати з мамою до лікарні в одному автомобілі. Поліцейська йому задавала питання в лікарні в присутності директорки школи ОСОБА_3 . Він щось підписав, але не читав. У його сестри була нежить та кашель. Його з сестрою залишили в лікарні, а потім помістили в притулок для дітей.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, допитавши

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , свідків, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

?протоколом серії ВАВ № 137885 від 04 березня 2023 року, складеним уповноваженою особою, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; який містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила (а.с.10);

?довідкою про результати проведення перевірки за телефонним повідомленням ОСОБА_3 , складеною інспектором СЮП ВП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6, в якій зазначено, що 04 березня 2023 року у чергову частину поступило телефонне повідомлення від ОСОБА_3 про те, що в с. Чуква, в полі, виявлено дитину 11 років ОСОБА_4 (дитина ВПО усиновлена), який після сварки з мамою втік з дому. При виїзді працівників ВРПП Самбірського РВП з інспектором СЮП на місце події було опитано ОСОБА_2 , яка виявила дитину, про що повідомила директорку школи ОСОБА_3 . Інформація подана у телефонному повідомленні знайшла своє підтвердження (а.с.1-2);

?письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 04.03.2023, з яких слідує, що 04 березня 2023 року вона в 10:20 год. поверталась з м. Самбора додому, де в полі побачила знайомого хлопчика ОСОБА_4 , який йшов пішки в сторону м. Самбора, без куртки та без шапки, в резинових тапочках. Хлопець повідомив, що йде в поліцію, тому що його мама ОСОБА_1 вигнала з хати, щоб він йшов шукати свою рідну мати. Дитина не хотіла повертатися додому, тому вона зателефонувала директорці школи ОСОБА_3 (а.с.5);

?письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 04.03.2023, з яких вбачається, що вона працює на посаді директорки СЗШ І-ІІІ ступенів в с. Чуква. В даній школі навчається учень ОСОБА_4 зі своєю сестрою ОСОБА_5 та братом ОСОБА_20 . Діти ВПО з Херсонської області. 04 березня 2023 року їй зателефонувала техпрацівниця школи та повідомила, що ОСОБА_4 знаходиться в полі поблизу центральної дороги та йде до м. Самбора в поліцію. Що він без курточки, без шапки, взутий в резинові капці. Дитина плаче, бо мама ОСОБА_1 вигнала його з дому. Вона повідомила про це в поліцію. Додала, що ОСОБА_4 скаржився на те, що мама шарпає їх з сестрою, виражається нецензурними словами, била його по голові, однак ніхто цього не бачив (а.с.6);

?письмовими поясненнями малолітнього ОСОБА_4 (11 років) від 04 березня 2023 року,згідно яких він пояснив, що 04 березня 2023 року між ним та його матір`ю виник словесний конфлікт, під час якого вона вигнала його з будинку шукати свою рідну мати. Він пішов з будинку без куртки в резинових тапочках. Йшов в сторону м. Самбора щоб звернутися до поліції по допомогу. Коли вийшов з с. Чуква його в полі зустріла знайома жінка, яка працює в школі, він їй все розповів. Додав, що мама ОСОБА_1 часто виражається в його сторону нецензурними та непристойними словами; неодноразово шарпала його; тягала за волосся та била по голові. Через такі випадки він дуже боїться своєї мами. В даних поясненнях міститься запис, що вони записані в присутності ОСОБА_3 , прочитані ОСОБА_4 , з ними він згідний (а.с.7);

?письмовими поясненнями малолітньої ОСОБА_5 (9 років) від 04 березня 2023 року, в яких зазначено, що 04 березня 2023 року близько 10 год. між мамою ОСОБА_1 та її рідним братом ОСОБА_4 виникла словесна сварка під час якої мама сказала на брата нецензурним словом та вигнала його з дому й сказала, щоб він йшов шукати свою рідну маму. Вони з ОСОБА_4 не є рідними дітьми мамі ОСОБА_1 і вона часто виражається в їх сторону нецензурними словами. Раніше вона застосовувала до них фізичну силу, неодноразово шарпала ОСОБА_4 за одяг, била по голові. Вона дуже боїться своєї мами. Коли вони з братом розказують про це комусь, то мама за це їх наказує, а саме б`є. В даних поясненнях міститься запис, що вони записані в присутності ОСОБА_3 , прочитані ОСОБА_5 , з ними вона згідна (а.с.8);

?Висновком роботи психолога притулку з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (який долучений до матеріалів справи при розгляді справи Львівським апеляційним судом), з якого вбачається, зокрема, що діти перебувають в Притулку для дітей СуСД Львівської облдержадміністрації з 10.03.2023 за направленням Служби у справах дітей Ралівської СР Самбірського району Львівської області. При поступленні в притулок діти були замкнені, агресивні та збуджені на контакт не йшли. За час перебування в закладі та в ході роботи з фахівцями діти стали більш спокійніші, відкриті, доступні до діалогу та готові обговорювати свої проблеми. За висновком психолога притулку психоемоційний стан дітей у сім`ї пригнічений, почуття самотності, відсторонність. Прийомна мама ОСОБА_1 за своєї педагогічної занедбаності просто не змогла справитися з дітьми, які зазнали психологічних травм, що відображалось в їх поведінці. Не отримавши належної компетентної допомоги з боку фахівців, не зуміла створити безпечні тісні емоційні зв`язки з ними та безпечне психологічне становище (а.с.43-45);

?показаннями свідка ОСОБА_6 - інспекторки СЮП ВП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, яка склала протокол, яка суду показала, що 04 березня 2023 року вона перебувала на чергуванні, поступив виклик, що виявлено дитину у полі біля центральної дороги, а саме ОСОБА_4 . Дитина була без шапки, без курточки, без шкарпеток, у гумових капцях. Коли вона з патрульними приїхали на місце там була ОСОБА_2 , яка виявила дитину та директорка школи, де навчається хлопчик ОСОБА_3 . Хлопчик плакав, розказав, що його мама ОСОБА_1 розбудила його вранці та попросила попрати одяг, але він відмовився, бо погано почувався, тоді вона сказала йому йти з дому, шукати свою рідну маму. Також сказав, що йшов до неї, щоб вона його забрала від мами. Поїхали до будинку, де він мешкає, ОСОБА_4 боявся йти додому, казав, що мама його поб`є. Було прийнято рішення відвезти дітей до лікаря, бо вони кашляли. Дітей вона опитувала в лікарні в присутності директорки школи ОСОБА_3 , хто вона є їй було достеменно відомо. Все, що казали діти, вона відобразила в їх письмових поясненнях. ОСОБА_1 також надала письмові пояснення, від підписання протоколу в присутності ОСОБА_3 відмовилася. Відеофіксація подій особисто нею не велася, її вели працівники поліції, що були з нею. Медичної освіти вона не має, проте зі слів дітей мати їх не лікувала, тому відвезли дітей в лікарню. Від будинку, де мешкає родина до того місця, де було виявлено ОСОБА_4 приблизно 20 хвилин йти. Дитина була одягнена не по погоді, бо в той день була мінусова температура. ОСОБА_1 казала, що він завжди так ходить одягнений. Зараз діти перебувають у притулку у Львові. Зі скаргами на її дії

ОСОБА_1 не зверталася;

?показаннями свідка ОСОБА_7 - інспектора Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, який суду показав, що 04 березня 2023 року перебував на чергуванні, було виявлено дитину в полі, яка була в светрі, без шкарпеток. Хлопчик плакав, казав, що мама вигнала з дому, бо він відмовлявся прати речі, лаялася нецензурно, також сказав, що він йшов до поліції. Дитина була схвильована, перестрашена, замерзла. На місці ще були працівник школи та директорка школи. Коли приїхали в с. Чуква,

ОСОБА_1 показувала якісь ліки, якими вона лікує дітей. ОСОБА_4 боявся заходити в хату, просив забрати його, казав що не хоче жити з мамою. Дітей відвезли в лікарню. Коли їхали до лікарні, то діти навіть не забажали їхати з ОСОБА_1 в одному автомобілі. Все фіксували на боді-камеру. При опитуванні дітей він не був присутній, тому як це відбувалося пояснити не може;

?показаннями свідка ОСОБА_22 - інспектора Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, який суду показав, що 04 березня 2023 року, коли він з ОСОБА_7 перебували на чергування, прийшло телефонне повідомлення. Що в полі перебуває неповнолітня дитина. Коли вони прибули на місце там був хлопчик, технічний працівник зі школи та директорка школи (вона так представилася). Дитина була дуже налякана, плакала, тряслась, одягнена була не по сезону у гумових капцях без шкарпеток. Він кашляв, чоло було гаряче, обличчя червоне. Хлопчик розповів, що мати його розбудила та заставляла прати одяг, він не погодився, вона сказала йти шукати рідну матір. Дитина не хотіла їхати додому, бо її там будуть бити. Коли приїхали в с. Чуква, в будинку було 5-6 дітей. Коли маму попросили показати чим вона лікує дітей, вона показала якусь мазь. Від початку до лікарні вівся відеозапис. В його присутності дітей не опитували;

?показаннями свідка ОСОБА_3 , яка суду показала, що працює на посаді директорки Чукв`янської СЗШ І-ІІІ , ОСОБА_4 є учнем даної школи з вересня 2022 року. Вона працювала вчителем 9 років, 7 років директором. 04 березня 2023 року їй зателефонувала ОСОБА_2 та сказала, що ОСОБА_4 знаходиться в полі поблизу центральної дороги та йде в сторону м. Самбора в поліцію. Коли вона приїхала на місце ОСОБА_4 розповів, що мама його вранці розбудила та вигнала з дому, бо він відмовився прати речі. Дитина була пригнічена, плакала, просила не везти його до мами, казав, що боїться її, просив відвезти його в інтернат. Він був одягнений не по погоді: в светр та штани. Від будинку, де мешкає родина до того місця, де було виявлено ОСОБА_4 приблизно 3км. Вона зателефонувала до поліції. Приїхала поліція, поїхали до будинку, де мешкає родина ОСОБА_1 . Потім дітей повезли до лікарні. Зараз діти перебувають в притулку. Пояснення від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поліцейська відбирала в її присутності, про що свідчить її підпис на поясненнях. Що казали діти, то було зафіксовано в їх письмових поясненнях. ОСОБА_4 сказав, що при мамі говорити нічого не буде. Раніше коли вона казала ОСОБА_4 , що викличе маму до школи, він починав плакати та просити цього не робити. Мамі пропонували відвідувати психолога.

Вказані докази суд визнає належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Також судом було допитано в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Так, свідок ОСОБА_9 - начальник служби у справах дітей Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області суду показала, що безпосереднім свідком подій вона не була. Їй зателефонувала директорка школи ОСОБА_3 з приводу того, що в полі виявили ОСОБА_4 , якого вона хотіла відвезти до хати, але дитина не хоче, бо мама вигнала на вулицю. Дитина була хвора (кашель, температура). Вона порадила викликати поліцію, що та й зробила. В подальшому звернулися до суду з позовом про відібрання дітей та позбавлення батьківських прав. Справа ще не розглянута.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що дітей вони всиновили коли ОСОБА_4 було майже 4 роки, а Ані 1,8 років. Захотіли дати любов, захист конкретним дітям. ОСОБА_4 є розумною дитиною, допомагає по господарству, більше ніж інші діти. Ніколи раніше з дому не втікав. В той день він був відсутній в с. Чуква по роботі. Про події дізнався від дружини, яка йому телефоном повідомила, що приїхали поліцейські та забрали дітей. Зі скаргами на такі дії він не звертався. Зараз в суді є позов про позбавлення батьківських прав. Вони з дружиною відвідували дітей, які перебувають зараз у притулку, спілкувалися з ними.

Втім, слід зазначити, що показання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не є показаннями свідків в розумінні ч. 1 ст. 272 КУпАП при розгляді даної справи.

Посилання захисника Кобріна С.Б. на процесуальні порушення при опитуванні малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд відхиляє, оскільки як було встановлено судом, та підтвердили в судовому засіданні ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , дітей було опитано в присутності директора Чукв`янської СЗШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_3 (а.с.91), яку знали діти, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про національну поліцію», згідно якої проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Згідно ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про повну загальну середню освіту» керівником закладу загальної середньої освіти може бути особа, яка є громадянином України, вільно володіє державною мовою, має вищу освіту ступеня не нижче магістра, стаж педагогічної та/або науково-педагогічної роботи не менше трьох років (крім керівників приватних, корпоративних закладів освіти), організаторські здібності, стан фізичного і психічного здоров`я, що не перешкоджає виконанню професійних обов`язків, пройшла конкурсний відбір та визнана переможцем конкурсу відповідно до цього Закону.

Отже суд вважає допустимими доказами письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Крім того, суд відмічає, що надані ОСОБА_4 показання суду в цілому співвідносяться з його письмовими показаннями. Щодо наданих суду пояснень, що ОСОБА_1 не ображала його нецензурними словами, не виганяла з будинку, а лише сказала йти шукати рідну мати, суд ставиться критично, враховуючи що такі спростовуються показаннями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , письмовими поясненнями ОСОБА_5 , наданими 04 березня 2023 року. Суд також враховує вік та психологічний стан дитини, а також ті обставини, що мати та батько вже після подій неодноразово спілкувалися з ОСОБА_4 .

Суд вважає неналежними доказами у даній справі:

?пояснення директора Миролюбівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Білозерської селищної ради Херсонського району Херсонської області ОСОБА_23 (додані до протоколу), оскільки вони хоча й містять інформацію про виявлений в 2021 році факт домашнього насильства відносно ОСОБА_4 , втім, не стосуються інкримінованого за даним правопорушенням періоду (а.с.14-15);

?характеристики ОСОБА_10 , оскільки такі не стосуються особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не належать до обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи (а.с.30, 32);

?постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 квітня 2023 року у справі № 452/998/23 про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки обставини, що були встановлені в зазначеній справі не не належать до обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи. Крім того, правова оцінка, надана судом в справі № 452/998/23 не є обов`язковою для суду при розгляді даної справи (а.с. 67-72).

Захист дитини з боку держави під час протидії домашньому насильству є пріоритетним напрямом держави, це засвічують міжнародні нормативні акти.

Так, згідно статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91) держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що

ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вищезазначені факти її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини і характер вчиненого правопорушення, ступінь вини і дані про особу правопорушниці, яка позитивно характеризується за постійним місцем проживання (а.с.31), вважаю за необхідне та достатнє застосувати до порушниці адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, ч. 2 ст. 173-2, 280, 283-284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) гривень.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення їй копії цієї постанови.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 680,00 (шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після спливу строку, встановленого законом для її апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги постанова судді набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя