Справа № 346/2892/23
Провадження № 3/346/1573/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , молодшого сержанта, старшого хіміка ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и л а:

01.06.2023 року близько 17:30 год. на території військової частини командиром ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено молодшого сержанта ОСОБА_1 в нетверезому стані та доставлено до Відділення невідкладної (екстренної) медичної допомоги з приймальним відділенням КНП «Коломийська ЦРЛ» Коломийської міської ради для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, де було проведено його медичний огляд за допомогою спеціального технічного приладу «Алкотест 230» та встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП як поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, не заперечував проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, розкаявся у вчиненому, просив призначити мінімальне стягнення. Просив суд відстрочити йому сплату штрафу, терміном на три місяці, оскільки така сума дня нього є завеликою, враховуючи розмір його щомісячного доходу.

Окрім пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, вина останнього у вчиненні правопорушення підтверджена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом №58 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, який містить відомості, щодо дати, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення;

- військовим квитком ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ;

- результатом аналізу №73 від 01.06.2023 чергового лікаря приймального відділення Коломийської ЦРЛ, згідно якого огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений 01.06.2023р. за допомогою приладу «Алкотест 230», результат позитивний - 1,89 проміле;

- поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що 01.06.2023р. були присутніми при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . За результатом огляду прилад показав 1,89 проміле.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з?ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні з 24.02.2022 року діє воєнний стан.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Оцінюючи викладені докази, суд приходить до висновку, що останні узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ставити їх під сумнів підстав немає, оскільки останні вказують на наявність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, яке було вчинено в умовах особливого періоду.

Вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та виду адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, які виключають адміністративну відповідальність, визначених ст. ст. 38, 247 КУпАП, враховуючи правила, визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП, приходжу до висновку про наявність визначених законом підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальних межах визначених санкцією статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом.

Однак, в силу п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Таким чином, судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати штрафу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Частиною 2 ст. 301 КУпАП передбачено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

З урахуванням зазначених обставин та майнового стану порушника, який свідчить про те, що в строк, передбачений ст. 307 КУпАП останній не має можливості сплатити накладений на нього штраф, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити та відстрочити йому сплату штрафу терміном на 6 (шість) місяців.

У разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст. 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки (ч. 1 ст. 303 КУпАП, п. 2 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 172-20, 250-252, 280, 283, 284, 301, 304, 307 КУпАП, п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 12, 33 Закону України «Про виконавче провадження», -

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконання постанови про накладення адміністративного стягнення на строк 3 (три) місяці, а саме до 05.09.2023р.

Відповідно до ст. 303 КУпАП перебіг строку давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки до 05.09.2023р.

Роз?яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п?ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 (п?ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, з моменту закінчення строку встановленої відстрочки.

Суддя Третьякова І. В.