ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2023 Справа №607/9120/23

провадження №3/607/3793/2023

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського РУ поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2023 року близько 22 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно свого сина ОСОБА_2 , психологічного та фізичного характеру, а саме висловлював словесні образи, погрожував фізичною розправою, шарпав та штовхав, чинив психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення визнав.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство, це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 зазначеного вище Закону).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Окрім власного визнання вини ОСОБА_1 його вина у вчиненні адміністративного правопорушення доведена наступними матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №980974 від 18 травня 2023 року; електронним рапортом витягом із ІПНП України, яким зафіксоване повідомлення ОСОБА_3 на лінію 102 про вчинення її колишнім чоловіком домашнього насильства відносно сина ОСОБА_2 ; заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 30 квітня 2023 року, згідно яких вона просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1 , який вчинив відносно неї та її сина домашнє насильство; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2022 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи всі обставини справи, зокрема те, що не було завдано значної шкоди суспільним інтересам та інтересам окремих осіб, та які свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, приймаючи до уваги характеризуючі дані ОСОБА_1 , його вік, визнання вини та щире каяття у вчиненому, вважаю за можливе застосувати до останнього ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Є. Ломакін