ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/634/23

02 червня 2023 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Олійник П. В. розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого в "Селянський ліс" с. Підлужне, за ч.1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що 25.02.2023 року о 00 год 44 хв. в м. Костопіль по вул. Стенанській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка що не відповідає обставновці. Від проходження медичного огляду на стан алкгольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

В судовому засідання захисник правопорушника адвокат Михайлов В.О. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування клопотання зазначив, що відсутності докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення захисника, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. ст.245,251,252,280,283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно дост. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протиправність дій ОСОБА_1 при вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП України, визначається за двома ознаками: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, необхідно дослідити в суді відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Так, судом встановлено, що 25.02.2023 року о 00 год 44 хв. в м. Костопіль по вул. Стенанській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Вказане підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД №119146 від 25.02.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25.02.2023 року (в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.02.2023 року (в якому зазначено, що огляд не проводився, від огляду відмовився), відеозаписом з камери з котрого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі .

Оцінюючи вищевказані докази, суд доходить до переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Клопотання захисника правопорушника-адвоката Михайлова В.О. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю доказів керування ОСОБА_1 транспортним з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження, так як в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_1 керував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Зокрема факт відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується відеозаписом з камери. З якого вбачається, що працівники поліції пропонували декілька разів водію ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, однак водій відмовлявся від такого огляду .

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону від 16. 02. 2021 № 1231-IX, який набрав чинності 17.03.2021), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Отже, згідно КУпАП, підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння є встановлення та підтвердження належними і допустимими доказами тих, зокрема, обставин, що у водія наявні ознаки відповідного сп`яніння; водій відмовився від проведення огляду у закладі охорони здоров`я і така відмова зафіксована відеозаписом, а за неможливості його здійснення - у присутності двох свідків.

Суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, відповідно до змісту якого будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а тому суд вважає за вірне, що стягнення ОСОБА_1 слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою,на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст. 130 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяП. В. Олійник