Справа №443/2098/23
Провадження №3/443/827/23
ПОСТАНОВА

іменем України

08 грудня 2023 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 653262 від 29.10.2023, відповідно до якого 29.10.2023 о 00 год 52 хв в с. Заліски, вул. Центральна, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Своїми діями порушив, п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи повторно в судове засідання не з`явився. Захисник ОСОБА_1 адвокат Чорненький Я.Б. подав клопотання у якому просить проводити розгляд справи у їхній відсутності. Також зазначає, що для кваліфікації діяння за ч.2. ст.130 КУпАП має бути доведений факт, що водій раніше вже був притягнутий до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Як вбачається з постанови судді Жидачівського районного суду Львівської області у справі про адміністративне правопорушення № 443/1294/22 від 10.11.2022 ОСОБА_1 було визнаним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме через те, що 23.10.2022 о 15 год 10 хв в с. Заліски керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та накладено стягнення у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян., що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами. Таким чином, на момент скоєння ОСОБА_1 нового адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП минуло більше, ніж один календарний рік. Також в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення повторно. Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, однак в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Із врахуванням вказаних доказів просить дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки стороною захисту подано клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , то у відповідності до ст. 268 КУпАП розгляд справи проведено без особи, яка притягається до відповідальності, та її захисника.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами адміністративної справи у їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 653262 від 29.10.2023 згідно якого ОСОБА_1 29.10.2023 о 00 год 52 хв в с. Заліски, вул. Центральна, 1, керував транспортним засобом ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мова, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Своїми діями порушив, п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП. /а.с.7/;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду /а.с.8/.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 роз`яснено його право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та він відмовився від проходження огляду /а.с.9/;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №909156 від 29.10.2023 згідно якої ОСОБА_1 29.10.2023 о 00 год 52 хв в с. Заліски по вул. Центральній, 1, керував транспортним засобом ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , в темну пору доби, в якого не справні зовнішні світлові прилади, а саме не горіли габаритні ліхтарі, при собі не мав реєстраційних документів на транспортний засіб, а як пізніше було встановлено, що водій керував вищевказаним транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом Жидачівським районним судом Львівської області від 10.11.2022 , чим порушив п.31.1, 31.6 «б» 5.2.1. «а», 2.1. «б» ПДР, вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.4 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 20 400, 00 грн /а.с.10/;

- відеозаписом наявним в матеріалах справи, які підтверджує обставини викладені в протоколі серії ААД № 653262 від 29.10.2023 /а.с.11/;

Що стосується кваліфікації дій водія ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП суддя приходить до наступного висновку.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 653262 від 29.10.2023, дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції за ч.2 ст.130 КУпАП.

Кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

З постанови судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 10.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 23.10.2022 о 15 год 10 хв в с. Заліски по вул. Стрийській, 4 Стрийського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння та його визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Таким чином, встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором СРПП ВП № 1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Костишиним О.П. невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів, вчинення ОСОБА_1 повторно протягом року будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП.

Аналізуючи вищенаведені докази, приходжу до висновку, що доказами поза розумним сумнівом підтверджується той факт, що ОСОБА_1 29.10.2023 о 00 год 52 хв в с. Заліски, вул. Центральна, 1, керував транспортним засобом ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мова, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, своїми діями порушив, п. 2.5 ПДР України, що в свою чергу вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Отже, ОСОБА_1 має нести відповідальність за фактичне вчинене діяння, що узгоджується з положеннями ст.9 КУпАП та основними засадами судочинства, закріпленими у ст.129 Конституції України.

Разом з тим, Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄСПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄСПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відтак, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.2 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 , слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.40-1, ст.283, ст.284 КУпАП, на підставі ч.1 ст.130 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість гривень) 80 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Cуддя Р.Г. Равлінко