Справа № 138/1811/23
Провадження № 33/801/1140/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ясінський Ю. А.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 серпня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , військовослужбовця, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

24 серпня 2023 року постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

15 листопада 2023 року, не погодившись з цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги він зазначив, що на місці зупинки транспортного засобу огляд ОСОБА_1 за допомогою спеціальних технічних засобів не був проведений, а поліцейські йому запропонували одразу проїхати до медичного закладу для проведення огляду, що тягне за собою порушення положень Інструкції та ст. 266 КУпАП. Він заперечує перебування в стані сп`яніння, працівники поліції не відреагували належним чином на те, що йому потрібно було невідкладно прибути до госпіталю для лікування. ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому процес проведення огляду на стан сп`яніння мав відбуватись в порядку, передбаченому ст. 266-1 КУпАП, уповноваженою особою Військової служби правопорядку Збройних Сил України, а не поліцейським.

В апеляційній скарзі скаржник ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що у встановлений законом строк він не міг подати апеляційну скаргу у зв`язку із проходженням військової служби та лікуванням, що пов`язано з отриманими травмами під час проходження служби, на підтвердження чого ним надані довідки, видані військовою частиною та медичним закладом. Згодом 06 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ознайомлення із матеріалами справи, згідно відмітки на цій заяві він ознайомився із матеріалами справи 07 листопада 2023 року, а тому десятиденний строк на апеляційне оскарження необхідно рахувати з 07 листопада 2023 року, тобто з моменту, коли скаржник ознайомився з текстом оскаржуваної постанови, що міститься у матеріалах справи.

Твердження скаржника щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги слід поновити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Кобзіна А.С. вимоги апеляційної скарги підтримала, просила її задовільнити.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін з огляду на таке.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що 16 червня 2023 року о 07 год. 02 хв. ОСОБА_1 по вул. Лісовій, 33 в с. Немія, Могилів-Подільського району Вінницької області керував транспортним засобом марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під час безперервної відеофіксації. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Це підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 396634, складеним 16 червня 2023 року о 07 год. 31 хв., у якому зафіксовано вказані вище обставини (а. с. 2).

Направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 червня 2023 року, з якого видно, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а. с. 5).

Відеозаписом, з якого слідує, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд (а. с. 7).

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України).

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За змістом ч. ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №396634 від 16 червня 2023 року ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, роз`яснені. Зауважень до протоколу він не заявляв, його підписав.

Доводи апеляційної скарги про те, що на місці зупинки транспортного засобу огляд ОСОБА_1 за допомогою спеціальних технічних засобів не був проведений, а поліцейські йому запропонували одразу проїхати до медичного закладу для проведення огляду, що тягне за собою порушення положень Інструкції та ст. 266 КУпАП, є необґрунтованими з огляду на таке.

За п. п. 7, 12, 15 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Оскільки у ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки саме наркотичного сп`яніння, які передбачені в п. 4 розділу I Інструкції, однак проведення огляду за допомогою лабораторного дослідження біоматеріалу на місці зупинки транспортного засобу є неможливими та суперечить вимогам Інструкції, згідно яких проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим, тому працівники поліції правомірно пропонували йому пройти такий огляд у медичному закладі в лікаря-нарколога. Тобто, перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.

Твердження скаржника про те, що він заперечує перебування в стані сп`яніння, працівники поліції не відреагували належним чином на те, що йому потрібно було невідкладно прибути до госпіталю для лікування, відхиляються апеляційним судом, зважаючи на наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні. Саме з підстав відмови ОСОБА_1 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП з посиланням на порушення водієм п.2.5 Правил дорожнього руху України. У протоколі про адміністративне правопорушення чітко вказано та не суперечить іншим матеріалам справи, що такий водій був із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а не в такому стані. Лише у разі згоди водія на проходження огляду міг би бути встановлений стан наркотичного сп`яніння, або те, що дана особа не перебуває у такому стані. Матеріалами справи не встановлено перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, оскільки в даному випадку має місце його відмова від проходження огляду, що є самостійною підставою для притягнення відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Натомість необхідність невідкладно прибути ОСОБА_1 до госпіталю для лікування не є підставою для звільнення його від відповідальності за вчинення даного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він є військовослужбовцем, а тому процес проведення огляду на стан сп`яніння мав відбуватись в порядку, передбаченому ст. 266-1 КУпАП, уповноваженою особою Військової служби правопорядку Збройних Сил України, а не поліцейським, відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13 грудня 2022 року № 2839-IX КУпАП доповнено ст. 266-1.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Встановлені фактичні обставини даної справи, зокрема те, що ОСОБА_1 керував указаним вище транспортним засобом поза межами військової частини, що скаржником не надано доказів того, що цей автомобіль є військовим майном, дають підстави для висновку, що ОСОБА_1 в день та час описаних у протоколі подій не виконував обов`язки військової служби, а тому у поліцейських були відсутні підстави для виклику службових осіб ВСП у ЗСУ та проведення ними огляду в порядку ст. 266-1 КУпАП, відтак вони правильно та у відповідності до ст. 266 КУпАП зафіксували відмову зазначеного водія від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та склали протокол стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що порядок проведення огляду за ст. 266 та ст. 266-1 КУпАП є ідентичним і відрізняється лише суб`єктом його проведення, натомість такий огляд взагалі проведений не був, адже ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився.

Наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 серпня 2023 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 серпня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук