ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 рокуСправа № 495/10235/23
Номер провадження 3/495/3413/2023

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І. І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, в.о. начальника Комунального підприємства «БІЛГОРОД-ДНІСТРОВСЬКВОДОКАНАЛ», що зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2023 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшов протокол №ПД/ОД/17264/119/П/ПТ від 11.09.2023 про адміністративне правопорушення передбачене ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), складений відносно ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю. В.

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишка В. В. від 20.10.2023 задоволено заяву ОСОБА_2 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю. В.

Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №175 від 31.10.2023 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між зазначені справа передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волковій Ю. Ф.

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О. О. від 13.11.2023 задоволено заяву ОСОБА_2 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкової Ю. Ф.

Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №214 від 20.11.2023 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між зазначені справа передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І. І.

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О. О. від 23.11.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І. І. відмовлено.

У судове засідання, призначене на 08.12.2023 ОСОБА_2 не з`явився. Подав клопотання (вх. №35357/23Вх від 08.12.2023), відповідно до якого зазначив, що у зв`язку із великою завантаженістю та тим фактом, що він є на даний час керівником одного із об`єктів критичної інфраструктури міста, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, під час дії воєнного стану та не має змоги бути присутнім під час судового засідання, просить перенести судове засідання на іншу дату.

Разом з тим, суддя бере до уваги, що Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Відтак суддя бере до уваги, що ОСОБА_2 обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. Жодних об`єктивних доказів неможливості прибуття у судове засідання ним не надано. Зазначений у клопотанні факт, що ОСОБА_2 є на даний час керівником одного із об`єктів критичної інфраструктури міста, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, під час дії воєнного стану та не має змоги бути присутнім під час судового засідання, взагалі ставить під сумнів його можливість прибути у судове засідання. Разом з тим, протокол перебуває на розгляді у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області більше 2,5 місяців. За вказаний період жодних додаткових письмових пояснень чи заперечень ОСОБА_2 суду не надавалося. Тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Також стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, суд доходить такого висновку.

Згідно з протоколом, гр. ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення протягом 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , відносно найманих працівників Комунального підприємства «БІЛГОРОД-ДНІСТРОВСЬКВОДОКАНАЛ», за передбачена відповідальність ст. 41 КУпАП, а саме: під час здійснення заходу державного контролю встановлено недотримання у повному обсязі зобов`язання за яким «у період дії воєнного стану працівникам, незалученим до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури, відпустки надаються у порядку, встановленому законодавством (КЗпП України, Закон України «Про відпустки»)». Зокрема відповідно до «Графіку відпусток працівників» по Підприємству (який набув легітимності через затвердження у визначеному чинним законодавством порядку) «інженер з експлуатації споруд та обладнання» ОСОБА_3 на початку 2023 року узгодила своє перебування у 2023 році у щорічній основній відпустці протягом серпня місяця. В подальшому гр-ка ОСОБА_3 за своєю ініціативою (у вигляді письмової заяви від 02.08.2023) висловила намагання отримати щорічну основну відпустку тривалістю 26 календарних днів, починаючи з 14.08.2023. З цього приводу керівництвом КП «БДВК» було прийнято рішення про відмову у наданні відпустки гр-ці ОСОБА_3 без зазначення наявних підстав у вигляді залучення до робіт на об`єкті критичної інфраструктури.

Диспозиція частини 1 статті 41 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

В силу ст. 74 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи. Право на відпустки забезпечується: гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом; забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених статтею 24 цього Закону.

Згідно із ч. 4 ст. 79 КЗпП черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються роботодавцем за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану роботодавець може відмовити працівнику у наданні будь-якого виду відпусток (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку), якщо такий працівник залучений до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури.

Із обліково-розпорядчої та бухгалтерської документації Комунального підприємства «БІЛГОРОД-ДНІСТРОВСЬКВОДОКАНАЛ» не вбачається, що посада «інженер з експлуатації споруд та обладнання», яку обіймає ОСОБА_3 є такою, що підпадає під категорію «залучена до робіт на об`єкті критичної інфраструктури».

Відповідно до «Графіку відпусток працівників» по Підприємству «інженер з експлуатації споруд та обладнання» ОСОБА_3 на початку 2023 року узгодила своє перебування у 2023 році у щорічній основній відпустці протягом серпня. Разом з тим, конкретний період надання щорічної відпустки у межах, установлених графіком, визначено не було

02.08.2023 ОСОБА_3 подала на ім`я керівника письмову заяву від 02.08.2023, відповідно до якої висловила намагання отримати щорічну основну відпустку починаючи з 14.08.2023.

З цього приводу, керівництвом Комунального підприємства «БІЛГОРОД-ДНІСТРОВСЬКВОДОКАНАЛ» винесено наказ про надання відпустки № 67/В від 09.08.2023, яким було прийнято рішення про часткове задоволення заяви, але в інші календарні терміни (починаючи з 25.08.2023) та тривалістю 16 календарних днів, а також видано Повідомлення №373 від 09.08.2023.

10.08.2023 в.о. керівника Комунального підприємства «БІЛГОРОД-ДНІСТРОВСЬКВОДОКАНАЛ» Мазуренком М. Б. винесено наказ №164 від 10.08.2023 «Про скасування наказу про щорічну основну відпустку від 09.08.2023 67B» та видано «Повідомлення № 390 від 10.08.2023».

Аналізуючи наказ «Про скасування наказу про щорічну основну відпустку від 09.08.2023 67B» суддя доходить висновку, що такий не містить жодної інформації про підстави скасування попереднього наказу про надання відпустки та відмову у наданні відпустки.

Таким чином, суддею не встановлено жодних законних підстав ненадання ОСОБА_3 відпустки у встановлений період серпень 2023 року, що свідчить про порушення керівником Комунального підприємства «БІЛГОРОД-ДНІСТРОВСЬКВОДОКАНАЛ» її фундаментального права на відпочинок.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, тобто інші порушення вимог законодавства про працю, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті.

Окрім того нормою ст.40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.33-35, 41 ч. 1, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок на користь держави

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 /десяти/ днів з дня її винесення.

Згідно із ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно зі ст.308КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Ірина БРАТКІВ