Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/523/23
Провадження № 3/945/469/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 червня 2023 року м.Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М., за участю секретаря судового засідання Пєскова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві матеріали, які надійшли з Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Крива Балка Миколаївського району Миколаївської області, громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП,-

встановив:

На адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративну відповідальність, 03.03.2023 року о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину Продукти за адресою АДРЕСА_1 , здійснювала торгівлю тютюновими виробами без відповідної на це ліцензії. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ЗУ Про ліцензування певних видів господарської діяльності.

Дії ОСОБА_1 відповідальною особою кваліфіковано за ч.1 ст.164 КУпАП тобто, провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Причини неявки суду не повідомила. Про час та дату розгляду справи була повідомлена шляхом направлення повістки на адресу, вказану у протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія, яка посягає на громадський порядок, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАп, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Під господарською діяльністю в Господарському кодексі України (далі ГК України) слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

За змістом ст.3,4,42 ГК України, п.14.1.36 ГК України підприємництво, як вид господарської діяльності, - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, одними із ознак підприємництва, що відрізняють його від іншої діяльності, є систематичність таких дій та обов`язкова мета - одержання прибутку. Питання пов`язані із фактичним здійсненням підприємництва підлягають обов`язковому з`ясуванню, доказуванню відповідними належними та допустимими доказами під час провадження у справі про адміністративне правопорушення. Про вищевказані обставини обов`язково має бути зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №536745 від 03.03.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП додані такі документи: рапорт ДОП СДОПВВ МРУП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції Тиграна Григоряна, без зазначення дати (а.с.2); копія протоколу огляду від 03.03.2023 року (а.с.3); відмова від надання пояснень ОСОБА_1 від 03.03.2023 року (а.с.4); фотокопія паспорту громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та фотокопія картки платника податків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5); фотокопії без зазначення опису зображеного, місця та часу (а.с.6,7).

При цьому, документів на підтвердження того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність з порушеннями порядку провадження господарської діяльності, суду не надані.

Суд не бере до уваги копію фотознімків (а.с.6-7), оскільки з них неможливо однозначно встановити обставини, які підлягають доведенню у цій справі про адміністративне правопорушення. На фотознімках відсутня будь-яка прив`язка до місцевості; зображено тільки невідоме приміщення, а також відтрина з продуктами харчування та, начебто, тютюнові вироби. Отже, суд позбавлений можливості встановити, що вказані фотознімки взагалі мають відношення до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 .

Суд критично відноситься до письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.4), як на єдиний доказ на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , оскільки остання в судовому засіданні була відсутня та не була допитана належним чином, а тому, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Досліджені докази є недостатніми для прийняття рішення про вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, також не підтверджує вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки інші докази на підтвердження викладених фактів в матеріалах справи відсутні, а за відсутності будь-яких інших доказів, передбачених ст.251 КУпАП, вина особи не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 порушення порядку провадження господарської діяльності при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.

Згідно вимог ст.62 Конституції України та передбаченій у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст.62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що вина ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП не була доведена належними та допустимими доказами, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутностю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.164, ст.ст.221, п.1 ч.1 ст.247, 252, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя М.М.Войнарівський