Справа № 158/2962/23
Провадження № 3/0158/716/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2023 року м. Ківерці
Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Сіліч Ю.Л., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,-
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В
05.09.2023 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_1 , на 127 км 700 м автодороги Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», в порушення вимог п. 2.9а ПДР, керував автомобілем марки «ВАЗ 211140» д.н.з. « НОМЕР_2 », перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Алкотест Драгер 6810». Результат огляду 2,81 ‰.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керування особою транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з п. 2.9а ПДР - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, повністю стверджується доказами, які містяться у матеріалах справи в їх сукупності, які належним чином оцінені судом з точки зору їх належності та допустимості.
Зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 200470 від 05.09.2023 року, цього ж числа о 21 год. 00 хв. ОСОБА_1 , на 127 км 700 м автодороги Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», в порушення вимог п. 2.9а ПДР, керував автомобілем марки «ВАЗ 211140» д.н.з. « НОМЕР_2 », перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Алкотест Драгер 6810». Результат огляду 2,81 ‰. (а.с.3).
Вказані обставини підтверджуються роздруківкою приладу «Драгер Алкотест» від 05.09.2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.09.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, відповідно до яких зафіксовано стан алкогольного сп`яніння та відеозаписом із бодікамери поліцейського, згідно якого відслідковуються події 05.09.2023 року із фіксацією проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 4, 5, 6, 10).
Суд вважає вказані докази належними та допустимими, бере їх до уваги при ухваленні рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у суду.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Правопорушення, за вчинення якого притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відноситься до Глави 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» у зв`язку з чим, при прийнятті рішення суд не бере до уваги особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до довідки від 06.09.2023 року ОСОБА_1 протягом останнього року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався; останньому було видано посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 28.05.2003 року (а.с.7)
З врахування наведеного, вважаю за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді адміністративного штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Оскільки ОСОБА_1 військовослужбовцем, суд вважає за доцільне звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В
В разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення стягнення, штраф стягнути у подвійному розмірі.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч