Справа № 699/247/23
Номер провадження № 3/699/189/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 20.04.2001 Чорнобаївським РВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП НОМЕР_2 , інші дані суду невідомі,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 01.02.2023 серії ААД № 349409 (далі протокол).

З протоколу вбачається, що 01.03.2023 о 16.58 год. в с. Переможинці по вул. Піщаній водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та почервоніння обличчя, від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі відмовився під відеозапис. Указаними діями водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

З урахуванням того, що постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12.09.2022 по справі № 699/1023/22, яка набрала законної сили 22.09.2022, а також додаткової постанови від 14.07.2023 по справі № 699/1023/23, ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладалися адміністративне стягнення, дії ОСОБА_1 зазначені у протоколі від 01.03.2023 кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Під час складення адмінматеріалу у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалося.

Адміністративний матеріал, крім протоколу, містить письмові пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 ; направлення ОСОБА_1 на огляд; копію тимчасового посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_1 ; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; копію постанови Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12.09.2022 по справі № 699/1023/22 та додаткової постанови від 14.07.2023 по справі № 699/1023/23; копію постанови від 01.03.2023 серія БАД № 693062 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ст. 125, ч. 4 ст. 126 КУпАП; диск із відеозаписом подій, що передували складенню протоколу.

Відповідно до змісту письмових пояснень ОСОБА_1 01.03.2023 близько 16.50 год за місцем його проживання вживав спиртні напої. Після чого до нього прийшов сусід та попросив відбуксирувати його автомобіль до авто майстерні, на що ОСОБА_1 погодився. Однак сам він автомобілем не керував. За кермо сів син сусіда. ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні. Проїхавши близько 150 м їхні автомобілі були зупинені працівниками поліції.

Згідно зі змістом письмових пояснень свідка ОСОБА_3 він дійсно 01.03.2023 близько 17.00 год попросив ОСОБА_1 відбуксирувати його автомобіль на СТО. На вказане прохання ОСОБА_1 погодився, сів за кермо та поїхав, після чого їхні автомобілі були зупинені поліцейськими.

Із відеозапису, долученого до протоколу, вбачається, що саме ОСОБА_1 на час зупинки транспортних засобів, керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_3 та буксирував інше авто. ОСОБА_1 перебував у автомобілі сам. Повідомив, що вживав алкогольні напої тому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці запинки, так і в медичному закладі. У подальшому під час спілкування з працівниками поліції почав заперечувати факт керування ним транспортним засобом та відмовився від підпису у протоколі.

У судове засідання ОСОБА_1 викликався неодноразово. Однак повідомлення про його виклик, що надсилалися за його місцем проживання, поверталися до суду із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», «адресат відмовився», «не проживає, в ЗСУ».

Крім того, повістка про виклик ОСОБА_1 надсилалася за місцем його роботи зазначеним у протоколі ПАТ «Черкасиобленерго». Однак відповідальна особа Корсунь-Шевченківської РЕС повідомлено, що ОСОБА_1 у вказаному товаристві не працює.

Разом з тим, судом установлено, що ОСОБА_1 ні за фактичним, ні зареєстрованим місцем проживання ( ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на військову службу під час мобілізації не призивався.

З огляду на вказане, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв та клопотань від нього не надходило.

Таким чином, ужиті заходи попри їх об`ємність не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд уважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 (див. у т.ч. постанову ВС від 15.05.2019 по справі № 0870/8014/12).

Указане узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 14.10.2003 у справі «Трух проти України», від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», від 26.04.2007 у справі «Шевченко проти України», відповідно до яких в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Суд, дослідивши матеріали справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено, що дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Водночас, частиною першою ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою на місці зупинки та у медичному закладі відмовився. Указана відмова поліцейськими зафіксована технічними засобами відеозапису, відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12.09.2022 по справі № 699/1023/22, ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладалися адміністративні стягнення. Крім того, зі змісту постанови суду від 12.09.2022 убачається, що постановою суду від 05.07.2023 ОСОБА_1 також був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Указані судові рішення правопорушником не оскаржувалися та набрали законної сили.

Складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, що долучені до протоколу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, 01.03.2023 о 16.58 год. в с. Переможинці по вул. Піщаній водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та почервоніння обличчя, від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі змістом протоколу та додатків до нього автомобіль ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_3 , яким ОСОБА_1 керував на час його виявлення працівниками поліції, належить ОСОБА_4 . Доказів наявності у власності ОСОБА_1 будь-якого іншого транспортного засобу матеріали справи не містять.

Таким чином відсутні правові підстави для застосування до ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Отже, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, його відношення до вчиненого, беручи до уваги відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд призначає ОСОБА_1 покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 51000,00 (п`ятдесят одна тисяча) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір, передбачений у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 130, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 20.04.2001 Чорнобаївським РВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП НОМЕР_2 , інші дані суду невідомі визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 51000,00 (п`ятдесят одна тисяча) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, штраф підлягає стягненню в примусовому порядку в подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість 80 коп.) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дати набрання нею законної сили.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Літвінова Г.М.