Справа № 461/5680/23 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 33/811/1696/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суд м. Львова від 30 серпня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 03 липня 2023 року, близько 19 год. 30 хв., перебуваючи в магазині «Рукавичка» за адресою: м. Львів, вул. Чайковського, 31, викрала з полиці даного магазину товар, а саме: курагу «Джамбо», цукерки «Чорнослив з горіхом» на загальну суму 143,88 грн.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову, закрити провадження у справі, окрім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суд м. Львова від 30 серпня 2023 року, оскільки в судовому засіданні участі вона не приймала, про результат розгляду справи дізналася 14 листопада 2023 року.

Зазначає, що місцевим судом її не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, окрім того на її поштову адресу не надходили листи від Галицького районного суд м. Львова.

Наголошує, що дійсно купувала продукти в магазині «Рукавичка» за адресою: м. Львів. вул. Чайковського, 31, не виклала з кошика весь товар у зв`язку із переломом руки та перебуванням під дією ліків, після чого до неї підійшов невідомий чоловік, який наполягав на сплаті штрафу та викликав поліцію.

Повідомляє, що не мала наміру здійснювати крадіжку в магазині, весь товар був вилучений, тому магазину не було завдано шкоди, окрім того до матеріалів справи не долучено відеозапис із камер спостереження, а в матеріалах справи відсутні докази її вини.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не приймала участі в розгляді справи, та про результат розгляду справи дізналися 14 листопада 2023 року, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за частиною 1 статі 51 КУпАП настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Приміткою до статті 51 КУпАП визначено, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у дрібному викраденні чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (матеріальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №951750 від 3 липня 2023 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» у м. Львові, вул. Чайковського, 31, викрала товар, а саме курагу «Джамбо», цукерки «Чорнослив з горіхом» на загальну суму143,88 грн.

-інформацією із заяви ОСОБА_2 (а.с. 3), із якої встановлено, що 3 липня 2023 року з магазину «Рукавичка», невідома особа, таємно викрала товар, чим спричинила матеріальну шкоду на суму 143, 88 грн.

-рапортом працівника поліції (а.с.1) згідно із яким після прибуття на місце події було виявлено ОСОБА_1 , зачитано їй права та обов`язки;

-довідкою про вартість товару(а.с. 4), відповідно до якої вартість викраденого товару з ПДВ становить 194,56 грн.

Аргументи апелянта, що воно не виклала з кошика весь товар у зв`язку із переломом руки та перебуванням під дією ліків, апеляційним судом розцінюються критично, оскільки такі мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст.ст. 23, 33 КупАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушниці, яка є вдовою та інвалідом другої групи, пенсіонеркою, ступінь її вини, інші обставини, що впливають на вид стягнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8 суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка, є вдовою, інвалідом другої групи, потребує лікування, вчинила дане адміністративне правопорушення вперше, щиро розкаялася, кількість товару, який повернуто магазину, є незначною, й те, що вчинене правопорушення не заподіяло істотної шкоди суспільним інтересам та державі, вважаю за можливе звільнити останню від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 7, ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення, визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає до скасування із закриттям провадження у справі за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , а її апеляційна скарга - до задоволення частково.

Керуючись ст. 22, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суд м. Львова від 30 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Галицького районного суд м. Львова від 30 серпня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, за малозначністю та оголосити їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП закрити.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.