Справа № 683/1844/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Сагайдак І.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 лютого 2023 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.,

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

До Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від ВП №1 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №958576 від 23 травня 2023 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона: «17 травня 2023 року близько 10 год. 00 хв. перебуваючи в м. Старокостянтинів ухилилась від виконання передбачених законодавством, згідно ст.150 СК України обов`язків щодо створення належних умов виховання своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній під час навчального процесу вийшов з навчального закладу - Немиринецького ліцею та пішов у невідомому напрямку, залишив речі в класі, однокласникам сказав, що піде до річки з метою утоплення», тобто ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи, що підтверджується відповідною відміткою у протоколі про адміністративне правопорушення, не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала.

У відповідності до ч.1 ст.268 КУпАП суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі за ч.2 ст.184 КУпАП необхідно закрити, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 256 КУпАП вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, передбачають адміністративну відповідальність за ч.2 ст.184 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Відповідно до ч.1-3 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №958576 від 23 травня 2023 року у вину ОСОБА_1 ставиться те, що вона ухилилась від виконання передбачених законодавством, згідно ст.150 СК України обов`язків щодо створення належних умов виховання своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , внаслідок чого останній під час навчального процесу вийшов з навчального закладу - Немиринецького ліцею та пішов у невідомому напрямку, залишив речі в класі, однокласникам сказав, що піде до річки з метою утоплення.

Зі змісту письмових пояснень малолітнього ОСОБА_2 вбачається, що він 17 травня 2023 року, перебуваючи у приміщенні Немиринецького ліцею під час навчального процесу вийшов з навчального закладу, залишив свої речі у школі та пішов до річки, де сидів у кущах, поки його не знайшли учні старших класів. Таку поведінку пояснив тим, що його однокласник ОСОБА_3 звинуватив його у тому, що напередодні усі учні через нього змушені були залишитись у школі до тих пір, поки не знайшли мобільний телефон одного з учнів.

Згідно письмових пояснень класного керівника ОСОБА_4 вбачається, що причиною такої поведінки ОСОБА_2 стало те, що 16 травня 2023 року він таємно взяв мобільний телефон одного із учнів, через що телефон довгий час шукали, тому діти були не задоволені тим, що їм потрібно було затриматись в школі, поки телефон не знайшли. 17 травня 2023 року учень ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_2 та грубо з ним розмовляв, саме тому ОСОБА_2 вирішив втікти зі школи до ставка.

Отже, досліджені судом докази вказують на те, що малолітній ОСОБА_2 17 травня 2023 року був присутній у навчальному закладі, залишити який його спонукали дії та вчинки іншого учня, який звинуватив його у тому, що напередодні усі учні змушені були затриматись у школі.

Мати малолітнього ОСОБА_2 забезпечила його присутність 17 травня 2023 року у навчальному закладі, вказаний інцидент стався під час перебування ОСОБА_2 у навчальному закладі, причиною цього інциденту стала груба поведінка інших учнів по відношенню до ОСОБА_2 .

Яким саме чином мати ОСОБА_2 ОСОБА_1 , залишивши сина у навчальному закладі, ухилилась у даному випадку від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина, у протоколі не зазначено.

Таким чином, в судовому засіданні не здобуто жодного доказу, які б поза розумним сумнівом підтверджували викладене у протоколі обвинувачення.

Із врахуванням того, що суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки у протилежному випадку неминуче перебиратиме на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу органу правосуддя, що буде безумовним порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також із врахуванням приписів ст.62 Конституції України, згідно із якою обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку із відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: