Справа № 314/4321/23
Провадження № 3/314/2152/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2023 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Свідунович Н.М., розглянувши матеріал, який надійшов із Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , механік-водій військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, інші відомості суду не відомі,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 592101, складеним 08.09.2023, 08.09.2023 о 15 годині 12 хвилин по вул. Юрія Дмітрієва, 39 у м. Вільнянськ водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093, д/н НОМЕР_3 , із ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей звужені та не реагують на світло, блідий колір шкіри). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку під відеозапис.

У судове засідання порушник, його захисник не з`явились. 04.10.2023 на електронну адресу Вільнянського районного суду Запорізької області надійшли письмові пояснення захисника у яких останння зазначає, що ОСОБА_1 вину не визнає, так як протокол не містить переконливих доказів винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що під час фіксації факту адміністративного правопорушення та оформлення відповідного протоколу відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, що свідчить про порушення встановленого порядку притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначення у протоколі однієї із ознак сп`яніння без деталізації є недостатнім. Просила закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, оцінивши матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що матеріали справи свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 592101 від 08.09.2023, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.09.2023, відеозаписом.

Відповідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ЄСПЛ у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).

ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний надмірний тягар» (рішення ЄСПЛ у справі від 02.11.2004 «Трегубенко проти України»).

За положеннями ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст вказаного положення свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте, діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Суд вважає, що при розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію закону.

ОСОБА_1 ставиться в вину те, що 08.09.2023 о 15 годині 12 хвилин по вул. Юрія Дмітрієва, 39 у м. Вільнянськ він керував автомобілем ВАЗ 21093, д/н НОМЕР_3 , із ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей звужені та не реагують на світло, блідий колір шкіри). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку під відеозапис. Із матеріалів справи вбачається, що порушник призваний до Лав Збройних Сил України, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 Міністерства оборони України із посадовою кваліфікацією механік-водій, виконує службу в посиленому режимі.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом позбавить можливості останнього виконувати свої службові обов`язки за місцем несення служби у воєнний стан.

Виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, суд вважає, що в даному випадку, застосування стягнення у виді позбавлення спеціального права є явно несправедливим. Відповідно, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

За приписами ч. 1 п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , механік-водій військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок без позбавленням права керування транспортними засобами (UA0008001, отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька область/21081300, код ЄРДПОУ 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП, штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя Н.М. Свідунович

06.12.2023