Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Острозького районного суду Рівненської області від 27 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Острозького районного суду Рівненської області 27 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Стверджує, що його автомобіль було безпідставно зупинено працівниками поліції, які порушили порядок огляду водія на стан сп`яніння. Зауважує, що підставою складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №120234 від 23 грудня 2022 року є керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом з ознаками сп`яніння. Таким чином вважає, що діяння вказане у протоколі не створює складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а отже його незаконно притягнуто до відповідальності.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

___________________________________________________________________________________________________________________

Справа №567/24/23 Суддя в суді І інстанції Назарук В.А.

Провадження № 33/4815/317/23 Суддя в суді апеляційної інстанції Шимків С.С.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Судом встановлено, 23 грудня 2022 року о 13 год. 06 хв., в с.Вельбівно, по вул. Залучанська, Рівненського району, Рівненської області, ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд ОСОБА_1 проводився працівниками поліції за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», результат огляду становить 0,55 проміле, що підтверджується тестом №3373 від 23 грудня 2022 року та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

У зв`язку з незгодою ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки автомобіля, він був направлений на медичний огляд до КП «Осторозька обласна психологічна лікарня» РОР, де було підтверджено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що вбачається із висновку лікаря №96 від 23 грудня 2022 року (0,73 проміле, повторна продувка газоаналізатора через 20 хв. - 0,64 проміле).

Підстав для висновку про необ`єктивність результатів освідування ОСОБА_1 на стан сп`яніння не встановлено.

Апеляційний суд не вбачає упереджених дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.

За таких обставин, працівниками поліції вірно кваліфіковані дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням ним п.2.9(а) ПДР України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №120234 від 23 грудня 2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тестом газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» №3373 від 23 грудня 2022 року, висновком лікаря №96 від 23 грудня 2022 року, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Таким чином, факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , незважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття у суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху. Він, як водій, повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Острозького районного суду Рівненської області від 27 березня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 02 червня 2023 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.