справа № 208/8824/23
№ провадження 3/208/2470/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2023 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Ізотов В.М., за участю секретаря судового засідання Любчевської Д.В., потерпілої ОСОБА_1 , особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційне працевлаштування документально не підтверджене, місце проживання АДРЕСА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ №831077, 02.09.2023 року о 19:04 год. у АДРЕСА_2 ОСОБА_2 порушував правила тримання собаки, вигулюючи її без намордника та повідка, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю неповнолітньої ОСОБА_3 . Своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.154 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що зазначена собака була безхазяйна, її кормили всі на вулиці. Коли стався інцидент та собака вкусила дитину, через деякий час йому стало відомо, що собаку заберуть у притулок. Щоб цього не сталось, він забрав собаку до себе у двір. Тобто, на момент, коли собака вкусила дитину, собака не була його, не жила в його дворі, а жила просто на вулиці.

Потерпіла ОСОБА_1 суду пояснила, що дійсно ця собака мешкала на вулиці, її кормили майже всі жителі вулиці. Проте доказів того, що на момент, коли собака вкусила її доньку, а саме 15.03.2023р., вона належала ОСОБА_2 , потерпіла не мала. Після того, як собака почала жити у дворі, вона стала агрессивна та почала кидатись, бо, як вважає потерпіла, почала захищати свою територію. А оскільки ОСОБА_2 та його дружина інколи вигулювали собаку без повідка, а її донька після того укусу почала дуже боятися собак, вона викликала поліцію. Також потерпіла додала, що після першого нападу собаки вона з донькою 15.03.2023р. зверталась до лікарні за антирабічною допомогою

Суддя, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 КУпАП, відповідальність настає за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Чинне законодавство не забороняє під час розгляду справи про адміністративне правопорушення змінити правову кваліфікацію дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в межах однієї і тієї ж статті.

Так, суб`єкт складання протоколу, маючи на момент складання протоколу достовірні відомості щодо належності собаки ОСОБА_2 , діяв відповідно до вимог закону і за наявними на час складання протоколу обставинами. В той же час, відповідно до пояснень ОСОБА_2 , які не спростовані потерпілою, собака на момент спричинення укусу дитині, а саме 15.03.2023р., не належала йому, а жила просто на вулиці. Щодо подальшого вигулу собаки без повідка та намордника, коли вже він забрав цю собаку до себе у двір, ним цей факт не заперечувався.

Оскільки вже під час судового розгляду встановлена відсутність складу адміністративного правопорушення за первісним протоколом, кваліфікуюча ознака, передбачена ч.3 ст.154 КУпАП виключається, та дії ОСОБА_2 за вказаним протоколом кваліфікуються правильно за ч. 1 ст. 154 КУпАП, тобто вигулювання собак без повідків та намордників.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 154 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом серії ВАВ №831077 від 02.09.2023 року, згідно якого, 02.09.2023 року о 19:04 год. у АДРЕСА_2 ОСОБА_2 порушував правила тримання собаки, вигулюючи її без намордника та повідка, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю неповнолітньої ОСОБА_3 ;

- картою зверення за антирабічною допомогою від 15.03.2023р.;.

- поясненнями ОСОБА_1 ;

- поясненнями ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме вигулювання собак без повідків та намордників, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 154 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладені адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст.33 КУпАП, та не вбачає, в розумінні ст.34, 35 КУпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.154 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 154, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 170 грн (сто сімдесят гривень).

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 536,80грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя Ізотов В.М.