Справа № 461/7357/23 Головуючий у 1 інстанції: Кротова О.Б.
Провадження № 33/811/1444/23 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, щодо якої складено протокол про порушення митних правил, ОСОБА_1 , захисника Зошія Ю.Й., представника Львівської митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Лубоцького Богдана Ігоровича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2023 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про порушення митних правил №1095/20900/23 від 13 серпня 2023 року, установлено, що 13.08.2023 21 годині 47 хв. громадянин України ОСОБА_1 прямував у приватну поїздку з Польщі до України через пункт пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці смугою руху митного контролю «Зелений коридор» транспортним засобом марки «WV Polo», р.н. НОМЕР_1 , в якості водія. Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу встановлено, що на даного громадянина спрацював профіль ризику 000 По особі ОСОБА_2 є орієнтування. Проведеною перевіркою у відповідності до інформації електронних баз даних АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Департаменту митної справи Держмитслужби з`ясовано, що згідно інформації наявній в електронній базі 21.03.2023 02:23:49 ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через митний пост «Краковець» Львівської митниці, у митному режимі «тимчасове ввезення до 20 днів» транспортний засіб р/н НОМЕР_2 (країна реєстрації Республіка Польща), VIN № НОМЕР_3 . На момент перетину кордону ОСОБА_1 відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МКУ, не надав та з повідомленням, у відповідності до ст.192 МКУ до найближчого органу доходів та зборів про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили) не звертався. Частиною 2 статті 108 МК України передбачено, що строк тимчасового ввезення т/з комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці т/з повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені. Таким чином, ОСОБА_1 станом на 13.08.2023 перевищено строк тимчасово ввезення транспортного засобу комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, представник Львівської митниці Держмитслужби Лубоцький Б.І. звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2023 року та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією цієї статті, у повному обсязі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржена постанова є необ`єктивною, невмотивованою та безпідставною. Зокрема, вказує на те, що ОСОБА_1 не вивіз вчасно транспортний засіб, усвідомлюючи необхідність вчасного вивезення згідно зі ст. 108 МК України, 21 березня 2023 року свідомо ввіз такий, вчасно за межі митної території України не вивіз, в інший митний режим не помістив.

Апелянт зауважує, що на момент перетину кордону, відповідно до ст. 460 МК України, ОСОБА_1 жодних документів з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили подано не було. З приводу не вивезення за межі митної території України зазначеного транспортного засобу останній не звертався.

Як зазначає представник митного органу, суддею суду першої інстанції взято до уваги надані стороною захисту документи на автомобіль «IVEKO», р.н. НОМЕР_2 , з яких слідує, що цей автомобіль належить Державному Агентству Стратегічних Резервів Республіки Польща. Згідно з заявою Релігійної Місії «Карітас-Спес» Львівської Архідієцизії Римсько-католицької церкви до Львівської митниці вбачається, що Уряд Республіки Польща в особі Державного Агентства Стратегічних Резервів надав у користування Релігійній Місії «Карітас-Спес» 10 автомобілів, якими Релігійна Місія «Карітас-Спес» здійснювала перевезення гуманітарних вантажів з території Республіки Польща на територію України. Вказана місія неодноразово повідомляла митний орган про те, що автомобілі, у тому числі й автомобіль «IVEKO», р.н. НОМЕР_2 , належать Державному Агентству Стратегічних Резервів Республіки Польща та використовуються ОСОБА_1 для транспортування гуманітарної допомоги; повідомляла, що у водіїв автомобілів закінчилися дозволи на перетин державного кордону (у військовий час) з причин відсутності дозволів від Львівської обласної військової адміністрації. Відповідно до відповідей на вищезазначені звернення, митний орган повідомляв про необхідність проведення заміни водіїв для забезпечення вивезення транспортних засобів за межі митної території України.

У судовому засіданні представник Львівської митниці Держмитслужби Лубоцький Б.І. подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Особа, щодо якої складено протокол про порушення митних правил, ОСОБА_1 та його захисник Зошій Ю.Й. заперечили проти задоволення апеляційних вимог, просили залишити рішення судді суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, а також наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 6 ст. 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

На переконання апеляційного суду, зазначених вимог закону суддя суду першої інстанції дотрималася у повному обсязі.

Справді, як вбачається з матеріалів справи, 21 березня 2023 року о 02:23:49 ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через митний пост «Краковець» Львівської митниці, у митному режимі «тимчасове ввезення до 20 днів» транспортний засіб р/н НОМЕР_2 (країна реєстрації Республіка Польща), VIN № НОМЕР_3 .

Як встановлено судом, між Релігійною Місією «Карітас-Спес» Львівської Архідієцезії Римсько-католицької церкви та ОСОБА_1 укладений договір 23/01/48 від 19.01.2023, відповідно до якого останній залучений для здійснення ним волонтерської діяльності в різних напрямках Карітас-Спес Львів, передбачених статутом, благодійних та доброчинних проектах, інших заходах Карітас-Спес Львів, де необхідне залучення волонтерської праці.

Згідно з заявами Релігійної Місії «Карітас-Спес» Львівської Архідієцезії Римсько-католицької церкви вбачається, що така неодноразово повідомляла митний орган про те, що автомобілі, зокрема, й з р/н НОМЕР_2 , належать Державному Агентству Стратегічних Резервів Республіки Польща та використовуються Місією для транспортування гуманітарної допомоги; повідомляла, що у водіїв автомобілів закінчилися дозволи на перетин державного кордону (у військовий час) з причин відсутності дозволів від Львівської обласної військової адміністрації.

Закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України, суддя своє рішення мотивувала тим, що причиною пропуску ОСОБА_1 строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу стали форс-мажорні обставини та обставини непереборної сили, передбачені ст. 460 МК України, зокрема, те, що в ОСОБА_1 закінчився дозвіл від Львівської обласної військової адміністрації на виїзд закордон.

Погоджується з таким висновком судді місцевого суду і апеляційний суд.

Так, відповідно до ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469, ст. 470, ч. 3 ст. 478, ст. 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (ст. 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією з боку російської федерації, на території України введено воєнний стан, який згодом був продовжений відповідними Указами.

Пунктом 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 передбачено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Поряд з цим, п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 є волонтером та здійснює волонтерську діяльність на підставі договору з Релігійною Місією «Карітас-Спес» Львівської Архідієцезії Римсько-католицької церкви; транспортний засіб р/н НОМЕР_4 він використовував для перевезення гуманітарної допомоги з території Республіки Польща на митну територію України в інтересах Релігійної Місії «Карітас-Спес».

Відповідно до листа директора Релігійної Місії «Карітас-Спес» о. ОСОБА_3 від 27 листопада 2023 року, Уряд республіки Польща в особі Державного агентства Стратегічних Резервів надав у користування Релігійній Місії «Карітас-Спес» 10 автомобілів, якими Релігійна Місія «Карітас-Спес» здійснювала перевезення гуманітарних вантажів з території Республіки Польща на територію України від організації ОСОБА_4 . На початку агресії росії проти України автомобілі здійснювали гуманітарне завезення на територію України предметів першої необхідності для тимчасово переселених громадян України з окупованих територій, а також здійснювали розвезення гуманітарних вантажів по території України. Станом на сьогодні усі надані автомобілі безперешкодно перетинають українсько-польський кордон для здійснення гуманітарних місій, в тому числі й автомобіль р/н НОМЕР_4 , претензії зі сторони митних органів відсутні.

Таким чином, з огляду на те, що у ОСОБА_1 станом на момент складення протоколу закінчився дозвіл від Львівської обласної військової адміністрації на виїзд закордон, тому він не зміг своєчасно вивезти автомобіль р/н НОМЕР_4 за межі митної території України, однак згідно з наданою суду апеляційної інстанції декларацією від 29 листопада 2023 року №504, продовжує перевозити на автомобілі р/н НОМЕР_4 гуманітарні вантажі в рамках співпраці з Релігійною Місією «Карітас-Спес», апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про те, що в діях ОСОБА_5 відсутня вина, як обов`язковий елемент складу порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 481 МК України, зважаючи на форс-мажорні обставини, через що останній не зміг виконати зобов`язання про своєчасне зворотне вивезення транспортного засобу р/н НОМЕР_4 .

Таким чином, на переконання апеляційного суду зазначені обставини відповідно до вимог ч. 1 ст. 460 МК України виключають відповідальність ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки стороною захисту доведено причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням обов`язку та наявністю форс-мажорних обставин, що унеможливили вивезення автомобіля за межі митної території України.

Доводи представника митниці щодо неповідомлення митного органу про наявність обставин непереборної сили безпосередньо ОСОБА_1 апеляційний суд хоч і бере уваги та, водночас, зазначає, що неповідомлення митного органу загалом не спростовують самого факту наявності обставин непереборної сили, які були підтверджені належними та допустимими доказами. Крім цього, про неможливість вивезення транспортного засобу р/н НОМЕР_4 за межі митної території України митний орган повідомляла ОСОБА_6 «Карітас-Спес».

Покликання апелянта на повідомлення митним органом Релігійної Місії «Карітас-Спес» про необхідність заміни водіїв для вивезення транспортних засобів, у тому числі і р/н НОМЕР_2 , апеляційний суд оцінює критично, оскільки зобов`язання вивезти цей транспортний засіб взяв на себе ОСОБА_1 .

Водночас, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Апеляційний суд у даному контексті враховує правові позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (Baklanov v. Russia, заява №68443/01, рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти Росії» (Frizen v. Russia, заява №58254/00 рішення від 24.12.2005), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (Ismayilov v. Russia, заява №30352/03, п. 38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника Львівської митниці Держмитслужби та для скасування оскарженої постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 529 МК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2023 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України, залишити без змін, апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Лубоцького Богдана Ігоровича без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Урдюк Т.М.