справа № 570/624/23
провадження № 3/570/580/2023
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2023 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю правопорушника ОСОБА_1 ,

його захисника адвоката Власик В.Я.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

її представника адвоката Дупака В.Г.,

секретаря судового засідання Полюхович М.В.,

розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.С.Петлюри,10/ справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

28 грудня 2022 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_3 по місцю проживання по АДРЕСА_1 в присутності малолітніх дітей висловлювався нецензурною лайкою та поводив себе зухвало з бувшою дружиною ОСОБА_4 , виганяв її з будинку, голосно кричав, словесно ображав, чим заподіяв шкоду її психічному здоров"ю.

Правопорушник під час судового розгляду свою вину у вчиненому не визнав.

По суті показав, що ніколи не вчиняв насильство щодо своєї бувшої дружини, він дозволяв їй з їх дітьми жити у його будинку, щодо якого зараз є судовий спір, бо дружина не визнає його одноосібного права власності на садибу. Вони одружилися в 2006 році, мають двох дітей - 2010 р.н. та 2018 р.н. Зараз старший син проживає з ним в селі, а менша донька з дружиною невідомо йому де.

28 грудня 2023 року він приїхав додому, діти були заплакані, а дружина повідомила, що діти залишаються з ним, а вона йде святкувати Новий рік. Він з цим не погодився і викликав працівників поліції. На початку січня 2023 року дільничий ОСОБА_5 дійсно декілька разів телефонував йому та запрошував на опорний пункт для надання пояснень, але, коли він приїзджав, то того на місці не було, він не памятає, що приїзжав саме 31 січня.

Його захисник стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки є предметом дослідження у кримінальному провадженні. Заява потерпілої від 05 січня 2023 року, при тому, що події відбувалися 28 грудня 2022 року. У протоколі відсутній опис обставин насильства, а обвинувачення грунтується лише на одному доказі-поясненнях потерпілої.

Потерпіла підтримала свої показання по суті, стверджує, що бувший чоловік її постійно ображає, нецензурно лається, не зважаючи на присутність при цьому малолітніх дітей.

З 17 березня 2022 року по вересень 2022 року вона з дітьми знаходилася в Німеччині, в червні того ж року подала на розлучення, в серпні - на аліменти, за цей час чоловік привозив свою коханку в їх будинок і вони там проживали. Після їх повернення, чоловік став виганяти її з будинку. Як дорослі люди та відповідальні батьки /як вона вважала/ вони намагалися виробити план дій, домовитися про розподіл обов"язків, але правопорушник не виконує їх домовленості, при намаганні поговорити зразу ж викликає поліцію, щоб "виставити її у поганому світлі", провокує сварки при дітях, які лякаються цього та плачуть. Він часто знаходиться у своєї коханки, про дітей не дбає, вчиняє на неї психологічний тиск, відключив воду в будинку, закрив овочі. Із-за цих дій вона була змушена забрати дітей та проживає в орендованих квартирах.

Щодо 28 грудня 2022 року, то вони попередньо домовилися, що він буде з дітьми, вона піде на святкування, але вчасно не приїхав, а після її від"їзду викликав поліцію, що ніби то вона залишила дітей самих.

Її представник стверджує, що вина правопорушника у вчиненні насильства в сім"ї при встановлених обставинах підтверджується як показаннями потерпілої, даними протоколу про адміністративне правопорушення, так і записами на аудіодиску, які досліджені судом і на яких явно чути крики, лайка правопорушника на його дружину, при цьому це відбувалося в присутності малолітніх дітей, що їх травмувало. Такі конфлікти відбуваються постійно і це нездорова обстановка в сім"ї.

Свідок ОСОБА_6 - поліцейський громади показав, що він неодноразово запрошував правопорушника для надання пояснень по даному факту, але в того постійно "не було вільного часу займатися такими нісенітницями". 31 січня 2023 року він нарешті прийшов на опорний бунк, бо "звільнився", але відмовився надавати пояснення та отримання другого примірника протоколу.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - поняті при складанні протоколу підтвердили обставини його складання. Показали, що в той день були на опорному пункті, оскільки приїхали до знайомого дільничого, там був правопорушник, який відмовився від підпису у вказаному протоколі і вони це засвідчили. Сім"ю ОСОБА_9 вони не знають, жодних пояснень правопорушник у їх присутності не надавав.

Заслухавши посянення учасників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважаючи їх достатніми для прийняття рішення, суд прийшов до таких висновків.

Ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" на суд покладає обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободигромадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно з положеннями ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. Фізичне насильство - це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень. Психологічне насильство - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю. Економічне насильство - умисне позбавлення одним членом сім`ї іншого члена сім`ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров`я. Завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого є необов`язковим для кваліфікації.

Згідно з ч.2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом - особа від 16 років, яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї.

Факт вчинення правопорушником насильства в сім`ї при встановлених судом обставинах підтверджується

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №725713 від 31 січня 2023 року,

- довідкою,

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 ,

- заявою потерпілої ОСОБА_2 ,

- показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Протокол про адміністративне правопорушення складений у присутності правопорушника, ним не підписаний, про що свідчать відповідні застереження. Відповідно до тексту протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також результатів оскарження дій працівників поліції.

За змістом закону протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, які пред`являються чинним законом до такого документу, визнано належним доказом та крім того, в матеріалах провадження наявні і інші беззаперечні докази, які підтверджують вину правопорушника. Доказів, які не були відомі особі при складанні відповідного протоколу, правопорушник у суді не надав. Вказані докази є такими, що повністю узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Таким чином, ОСОБА_3 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП як вчинення насильства в сім`ї.

Разом з тим, згідно з п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КпАП України.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці, тому в силу ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення на ОСОБА_13 не може бути накладене, а адміністративна справа підлягає закриттю.

Керуючись ч.2 ст.38, п.7 ч.1 ст.247, ст.284, 288, 289, 294 КпАП України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України відносно ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Кушнір Н.В.