Справа № 487/6463/23
Провадження №3/487/2184/23
Заводський районний суд м. Миколаєва
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.10.2023 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Карташевої Т.А., за участю секретаря Верби О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

18.09.2023 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшли два протоколи (провадження №№3/487/2184/23, 3/487/2187/23), складені відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

03.10.2023 року вказані вище матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП були об`єднанні в одне провадження.

02.07.2023 року о 05.42 год. в м. Миколаєві, Заводський район, вул. Погранична, 78, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом мопедом Suzuki lets без номерного знаку, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці ока, що не реагують на світло, порушення координації рухів, не природна блідість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП. Правопорушення вчинено повторно протягом року (протокол ААБ 327895 від 29.09.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

02.07.2023 року о 08.37 год. в м. Миколаєві, Заводський район, вул. Морехідна, 5, водій ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці ока, що не реагують на світло, не природна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, керувала транспортним засобом мопедом Suzuki lets без номерного знаку. У встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилася від медичного огляду у медичному закладі для визначення стану наркотичного сп`яніння, чим порушила п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП. Правопорушення вчинено повторно протягом року протокол ААБ 327895 від 29.09.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви та клопотання від особи, яка притягається до адміністративної відповідності до суду не надходило, а тому, суд, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі - Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,6,7 вказаного Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність зокрема за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбаченого частиною першою цієї статті.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Так, згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху підтверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №034690 від 02.07.2023, згідно яким 02.07.2023 року о 05.42 год. в м. Миколаєві, Заводський район, вул. Погранична, 78, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом мопедом Suzuki lets без номерного знаку, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці ока, що не реагують на світло, порушення координації рухів, не природна блідість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП. Правопорушення вчинено повторно протягом року (протокол ААБ 327895 від 29.09.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП); протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №416288 від 02.07.2023, згідно з яким 02.07.2023 року о 08.37 год. в м. Миколаєві, Заводський район, вул. Морехідна, 5, водій ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці ока, що не реагують на світло, не природна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, керувала транспортним засобом мопедом Suzuki lets без номерного знаку. У встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилася від медичного огляду у медичному закладі для визначення стану наркотичного сп`яніння, чим порушила п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП. Правопорушення вчинено повторно протягом року протокол ААБ 327895 від 29.09.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; відеозаписами з місця події, що містяться в матеріалах справи і були переглянуті в судовому засіданні, з яких встановлено, що працівники поліції, зупинивши ОСОБА_1 , встановили у останньої ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, проте, ОСОБА_2 , не заперечуючи факт вживання наркотичних засобів, відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння; направлень на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, датовані 02.07.2022; довідки від 03.07.2023, яка складена старшим інспектором відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області, відповідно до якої ОСОБА_1 згідно постанови Центрального районного суду м. Миколаєва було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження і досліджені в судовому засіданні, дають суду підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує загальні правила накладення стягнення, визначені ст. 33 КУпАП, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 стягнення за правилами ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,00 грн. без позбавленням права керування транспортним засобом з таких підстав.

Санкція частини 2 статті 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" за №14 від 23.12.2005 року, роз`яснено судам, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Тобто, суб`єктом правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (стаття 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Відповідно до довідки від 03.07.2023, наявної в матеріалах справи, згідно облікових баз даних МВС України ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

Отже, за статтею 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративні правопорушення повинно бути накладено у межах санкції статті, з врахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, відсутності відомостей, про те, що особа раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за аналогічне адміністративне правопорушення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не отримувала посвідчення на право керування транспортними засобами, позбавити її права керування транспортними засобами неможливо, що прямо передбачене Постановою Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 130, 145, 250, 251 КпАП України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 40 800,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст. 294 КУпАП.

Суддя Т.А.Карташева