ПОСТАНОВА

Іменем України

29.11.2023 Справа №607/21301/23 Провадження № 3/607/8753/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

01.11.2023 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 039307 від 27.10.2023 зазначено, що 27.10.2023 приблизно о 07 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , а саме: висловлювала словесні образи в її сторону, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2023 ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі 170 грн.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання 08.11.2023 ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується її підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 039307 від 27.10.2023 у графі «Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», де зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 08.11.2023 об 11 год. 00 хв. у Тернопільському міськрайонному суді.

Так само у судове засідання 29.11.2023 ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку шляхом надсилання на поштову адресу за місцем її проживання повістки про виклик до суду. Таке поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

При визначенні факту належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2021 (справа № 911/3142/19), де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Так само Верховний Суд неодноразово у своїх постановах вказував, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

Так, приписами ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкову участь особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, докази поважності причин неприбуття в судове засідання суду не надала, а також ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі за текстом Закон) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 цього Закону дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних вище порушень.

Так, суд встановив, що 27.10.2023 приблизно о 07 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: висловлювала словесні образи в її сторону, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.10.2023 та письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 27.10.2023. Так, ОСОБА_3 просила притягнути до відповідальності її дочку ОСОБА_1 , яка 27.10.2023 приблизно о 07 год. 30 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , а саме: висловлювала словесні образи в її сторону;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 304809, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 встановлено заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 терміном на 5 діб у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вчинила відносно ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру;

- формою оцінки ризиків домашнього насильства від 27.10.2023, зі змісту якої вбачається, що поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено низький рівень небезпеки вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно малолітньої дочки ОСОБА_2 ;

- рапортом ЄО № 32692 від 27.10.2023, зміст якого відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення;

- копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ;

- постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2023, якою ОСОБА_1 була визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі 170 грн.

Крім цього, обставини, встановлені у судовому засіданні, узгоджуються з даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 039307 від 27.10.2023, в якому процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення. При цьому такий протокол складений із дотриманням вимог КУпАП, містить всі необхідні реквізити, підписаний особою, яка склала протокол, та містить відмітку про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проставлення підпису та отримання копії протоколу.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру (образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вказане вище порушення. Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 не працює, раніше притягувалася до адміністративної відповідальності.

Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

З урахуванням викладеного суд доходить переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушниці та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. 27, 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 245, 251-252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська