ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі адвоката Буряк А.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Буряка Дмитра Миколайовича на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становило 10200 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 17 жовтня 2023 року, близько 17-59 год, в м. Полтаві по вул. Леоніда Каденюка (стара назва -Серьогіна),2А він керував транспортним засобом ВАЗ21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, мляве мовлення, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвоката Буряка Дмитра Миколайовича, подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2023 року, та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова була прийнята судом з порушенням норм КУпАП, викладені в ній висновки є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та є необґрунтованими.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що у працівників поліції не було законної підстави для зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 . Крім того, посилається на те, що працівники поліції під час вимоги пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейськими не було проінформовано ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, що є порушенням процедури проведення огляду. Апелянт вважає, що із долученого до матеріалів справи відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду саме в медичному закладі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2023 року, близько 17-59 год, в м. Полтаві по вул. Леоніда Каденюка (стара назва - Серьогіна), 2А ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, мляве мовлення, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення підтверджується протоколом серії ААД № 505671 про адміністративне правопорушення від 17 жовтня 2023 року, який не містить жодних зауважень особи щодо його змісту (а.с.1); направленням на огляд водія транспортного засобу з мтеою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного о 18-15 год 17 жовтня 2023 року, в якому міститься підпис особи про ознайомлення (а.с.2); дослідженими в судовому засіданні відеозаписами з бодікамер поліцейських №469259 та відеореєстратора XIAOMI патрульного автомобіля, з яких, зокрема, вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт відмови від проходження огляду на місці та в медичному закладі (а.с.3).

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що у працівників поліції не було законної підстави для зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , суд відхиляє зважаючи на наступне.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського (хронологічний відрізок 18:04:05) вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено, що він здійснив лівий поворот на вулицю Київське шосе без ввімкненого покажчика лівого повороту. ОСОБА_1 цього не заперечував. Крім того, факт даного порушення ПДР України підтверджується також записом з відеореєстратора з автомобіля працівників поліції.

Доводи апелянта щодо того, що із долученого до матеріалів справи відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду саме в медичному закладі, суд відхиляє, з огляду на наступне.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису (хронологічний відрізок 18:05:50) ОСОБА_1 було повідомлено, що у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим було запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу або в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 відповів, що він ніяк не хоче проходити огляд. Після чого працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що за його відмову від проходження огляду також він буде притягнутий до відповідальності. Згодом працівник поліції знову запропонував ОСОБА_1 пройти огляд, ОСОБА_1 погодився пройти на місці. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 принцип роботи газоаналізатора Драгер, після чого йому було запропоновано продути в мундштук, на що ОСОБА_1 відповів, що буде чекати свого керівника. Працівник поліції повідомив йому, що такі його дії будуть розцінені, як відмова. Після цього працівник поліції ще декілька разів пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці за допомогою газоаналізатора Драгер або в закладі охорони здоров`я. На хронологічному відрізку 18:14:10 працівник поліції ще раз перепитав ОСОБА_1 , щоб він надав чітку відповідь, чи проходитиме огляд у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 відповів «Ні».

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Буряка Дмитра Миколайовича не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Буряка Дмитра Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин