ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2064/23 Номер провадження 33/814/1791/23Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

за участю секретаря Владімірова Р.В.

захисника адвоката Кіндяка О.І.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Кіндяка Олександра Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 03 червня 2023 року о 15:26 год. в с. Мачухи Полтавського району, по вул. Центральна, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Кіндяк О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях водія складу та події адміністративного правопорушення.

Зокрема вказує, що ОСОБА_1 не був водієм з точки зору ПДР та КУпАП, оскільки не керував автомобілем. Так, при складанні протоколу за ст. 124 КУПАП на дружину ОСОБА_1 , останній запідозрив, що автомобіль, який перебував в кюветі почав самостійно котитися, в зв`язку з чим він підбіг та зупинив його, не здійснюючи при цьому функцій, властивих водію.

Також посилається на неналежність таких доказів, як направлення до медичного закладу, пояснення свідків, акту огляду водія, оскільки останні складені з порушенням часової хронології в ході їх оформлення, а приєднаний до справи відеозапис є небезперервним, що також свідчить про його неналежність як доказу.

Одночасно, в апеляційній скарзі захисником ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване тим, що під час розгляду справи та винесення постанови ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні 30.10.2023. Копію постанови суду захисник отримав 10.11.2023, після ознайомлення з матеріалами справи, після чого 13.11.2023 ним була подана апеляційна скарга до канцелярії місцевого суду.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь в судовому засіданні під час винесення постанови суду 30.10.2023. Копію постанови його захисник отримав 10.11.2023, після чого у дводенний строк ним була подана апеляційна скарга.

Зазначені обставини свідчать про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження як пропущеного з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ААД №346632 складений 03.06.20232 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з поясненнями «керував не навмисно, в зв`язку, що дружина після ДТП на стресі»,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння,

направлення до медичного закладу,

пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

запис з бодікамери працівника поліції.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим та його захисником під час апеляційного розгляду.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з долученого до справи відеозапису з бодікамери працівника поліції, останні були викликані учасниками пригоди для оформлення ДТП, яке мало ісце на в`їзді в с. Мачухи Полтавського району.

Під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 , після слів працівника поліції «Все, з автомобілем ми закінчили» підійшов до автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в кюветі, та яким до цього керувала його дружина та намагався виїхати на дорогу, в зв`язку з чим поліцейській підбіг до авто та зупинив його рух, зауваживши «Куди ви сіли за кермо? Ви з ознаками алкогольного сп`яніння», на що ОСОБА_1 відповів «Я хотів виїхати на дорогу» (15:20 15:21 год.).

В подальшому, в зв`язку з явними ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі, на що він відмовився (15:26 год.).

Вказані обставини стали підставою для складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності факту керування ОСОБА_1 автомобілем не беруться судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме показами свідків та долученим відеозаписом з бодікамери працівника поліції, на якому зафіксовано факт керування. автомобілем та його рух заднім ходом, з метою виїхати з території кювету на дорожнє покриття, де знаходився автомобіль евакуатор.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не був водієм з точки зору ПДР та КУпАП є помилковим та не відповідають фактичним обставинам справи.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в пункті 27 роз`яснено, що керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З наведеного слідує, що само по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

В даному випадку, і це вбачається з долученого до справи відеозапису, водій ОСОБА_1 здійснив рух заднім ходом, намагаючись виїхати з кювету на дорогу, а тому подальші дії поліцейського щодо пропозиції пройти йому огляд на стан сп`яніння, як водію транспортного засобу є цілком обґрунтованими та правомірними.

При цьому, не заслуговують на увагу твердження про те, що ОСОБА_1 запідозрив, що автомобіль, який перебував в кюветі почав самостійно котитися, в зв`язку з чим він підбіг та зупинив його, не здійснюючи при цьому функцій, властивих водію.

На відеозаписі чітко зафіксовано, що після дорожньої пригоди автомобіль Renault Megane знаходиться на рівній площадці, яка не має ніяких схилів. Під час здійснення працівниками поліції всіх необхідних при оформленні ДТП дій, вказаний автомобіль продовжував залишатись в одному положенні на цій рівній площадці і лише після слів патрульного про те, що з автомобілем все зафіксовано, ОСОБА_1 сів за його кермо та почав рух заднім заходом, намагаючись у такий спосіб виїхати з кювету на дорожнє покриття.

Інші доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчить про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику Кіндяку Олександру Ігоровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року

Апеляційну скаргу захисника Кіндяка Олександра Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна