Номер провадження 3/404/3661/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який працює директором ТОВ «ТД АОІЛ» (), проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 05.09.2023 року ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «ТД АОІЛ», що знаходиться за адресою: просп.Промисловий, 19, м.Кропивницький, через невиконання службових обов`язків порушив вимоги п.200.1, п.200.4, п.200.7, п.200.8 ст.200 Податкового кодексу України, а саме порядок ведення бухгалтерського обліку в частині внесення недостовірних даних до декларації з ПДВ за червень 2023 року, яка ним підписана, в результаті чого відмовлено в наданні бюджетного відшкодування за червень 2023 року в сумі 938 878 грн, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

У судове засідання 29.11.2023 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, причини неявки суду не повідомлені. Крім того, на офіційному сайті Кіровського районного суду м.Кіровограда (https://kr.kr.court.gov.ua/sud1109/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи. Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

У протоколі про адміністративне правопорушення конкретно не викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Зокрема, не вказано, які саме протиправні дії в порушення своїх службових обов`язків були вчинені ОСОБА_1 , що призвели до складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

При цьому копія зазначеної у протоколі декларації з ПДВ за червень 2023 року у матеріалах справи відсутня, будь-які докази, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та акті перевірки, до справи не долучено.

Також долучена до матеріалів справи копія акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТД АОІЛ» за своїм змістом є документом, складеним заінтересованими у розгляді справи працівниками, які не підтверджуються будь-якими доказами. Відтак, вказаний акт не береться судом як достовірний, допустимий та достатній доказ провини ОСОБА_1 , тому не може бути взятий до уваги і протокол про адміністративне правопорушення, в якому викладені відомості з такого акту.

Окрім того, відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Тобто, при зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення щодо посадової особи необхідно вказувати не лише факт порушення, але зазначати чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.

Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не вбачається та не встановлено при розгляді справи в суді, які ж саме дії/бездіяльність вчинені останнім та в чому полягає його вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП. Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставини вчинення саме ОСОБА_1 правопорушення, суть самого правопорушення (дії або бездіяльність та в чому полягають), у які саме декларації з ПДВ (час їх подання тощо), які саме графи тощо, було внесено недостовірні дані, у чому вони полягали та інші конкретні відомості про саму подію.

Усі вказані ознаки є істотними для розгляду вказаної справи, підлягають доведенню та становлять об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаного стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відображають всіх істотних обов`язкових ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, які також не доведено достатніми доказами, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163-1 ч.1, 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло