єдиний унікальний номер справи 546/1300/23
номер провадження 3/546/739/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Решетилівка Решетилівського району Полтавської області, працюючого на посаді керівника відділу ОП та ТБ СТОВ «Говтва», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відомостей про притягнення протягом року до адміністративної відповідальності суду не надано, -

в с т а н о в и в :

23.10.2023 до Решетилівського районного суду Полтавської області від СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за фактом вчинення 06.10.2023 економічного домашнього насильства відносно вітчима ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 132820 від 16.10.2023, ОСОБА_1 , 06.10.2023 близько 20:20 години по АДРЕСА_1 вчинив економічне домашнє насильство відносно вітчима ОСОБА_2 , що виразилось у позбавленні останнього у житлі та переселенні ОСОБА_2 до приміщення літньої кухні, яке згідно наказу Міністерства регіонального розвитку №158 від 03.07.2018 відноситься до господарчих будівель та вважається нежитловим приміщенням.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання призначене на 05.12.2023 учасники не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлені належним чином.

05.12.2023 від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Пожидаєва В.О. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Дане клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так як він не є по відношення до ОСОБА_2 особою, зазначеною у ч.ч.2,3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Окрім того, до протоколу не надано доказів вчинення адміністративного правопорушення саме 06.10.2023 та не зазначено якої саме шкоди було завдано ОСОБА_2 .Просять розгляд даної справи проводити без їх участі за письмовими матеріалами справами (а.с.31).

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить підпис в розписці від 21.11.2023 про отримання судової повістки (а.с.28). Жодних заяв чи клопотань з процесуальних питань на адресу суду від ОСОБА_2 не надходило.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду окрім іншого визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справ за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, не належать до даної категорії випадків.

Враховуючи обмежений строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, викладену у клопотанні, з метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними у ній письмовими доказами.

Працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст. 173-2 КУпАП, надано наступні докази, які безпосередньо досліджені судом, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №132829 від 16.10.2023 (а.с.2); копію термінового заборонного припису серії АА №299168 від 16.10.2023 стосовно кривдника ОСОБА_1 (а.с.3); копію рапорта від 06.10.2023 про реєстрацію заяви ОСОБА_2 щодо постійних конфліктів з пасинком, які відбуваються за місцем його проживання (а.с.4)4 копію заяви ОСОБА_2 , адресовану начальнику СПД №1 ВП№2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Сергію Балашову з проханням вжити заходів щодо відновлення його прав на користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-7); письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що його мати ОСОБА_3 проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , у належному їй на праві власності будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання його мати зареєструвала ОСОБА_2 у власному будинку. У 2013 році дані відносини припинились. Після припинення відносин ОСОБА_2 відмовився виїхати з будинку на підставі того, що останній в ньому зареєстрований. З 2014 року спірний будинок знаходиться у власності ОСОБА_1 , з цього часу між ним та ОСОБА_2 відбуваються судові процеси щодо визнання договору дарування його матір`ю ОСОБА_3 йому спірного будинку не дійсним та визнання даного домоволодіння спільною сумісною власністю. Як власником будинку, ОСОБА_1 , у вересні 2009 року прийнято рішення щодо надання ОСОБА_2 для проживання приміщення літньої кухні, яка обладнана опаленням, електроенергією, газопостачанням та надано останньому можливість проводити гігієнічні процедури у будинку. Зазначає, що він не вчиняв відносно ОСОБА_2 домашнього насильства, ним взагалі не вчинялись жодні протиправні дії відносно останнього, усі питання щодо спірного будинку вирішуються виключно в судовому порядку. (а.с.8-9); копію паспорта, ідентифікаційного коду ОСОБА_1 (а.с.10); копію повідомлення Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 04.10.2023, адресованого ОСОБА_2 (а.с.11); копією листа Виконавчого комітету Решетилівської міської ради №Р01-18/198 від 25.09.2023, адресованого ОСОБА_2 (а.с.12); копію акта тимчасової комісії по розгляду заява ОСОБА_2 від 12.09.2023 (а.с.13); копію повідомлення про необхідність ОСОБА_2 переїхати з одного приміщення до іншого (а.с.14).

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частинами 2, 3 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, який являється членом сім`ї, тобто особи, яка проживає разом і об`єднана законними правами чи обов`язками щодо утримання.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї

Як зазначається у ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №132829 зазначено, що ОСОБА_1 вчинив економічне домашнє насильство відносно вітчима ОСОБА_2 , яке полягає у позбавленні останнього житла та переселенні до приміщення літньої кухні, яка згідно наказу Міністерства регіонального розвитку №158 від 03.07.2018 відноситься до господарських будівель та являється нежитловим приміщенням.

До протоколу додано копію заяви ОСОБА_2 від 05.10.2023, адресованої начальнику СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області. В даній заяві ОСОБА_2 зазначає, що Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 07.07.2014 у справі № 2-о/546/9/14, яке набрало законної сили, встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 1986 року по 2013 рік.

Суд звертає увагу, що копію вищевказаного рішення суду до протоколу не долучено.

Окрім того, ОСОБА_2 в даній заяві зазначено, що із 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вчиняються дії щодо позбавлення останнього права користування житловим будинком, триває судова тяганини. У свою чергу ОСОБА_1 , який є сином ОСОБА_3 та його пасинком у спірному будинку не проживає, оскільки має інше житло.

Суд приходить до висновку, що в доданих до протоколу матеріалах відсутні відомості про склад сім`ї потерпілого ОСОБА_2 , які б слугували підставою для початку провадження у справі про адміністративне правопорушення, а також є підставою для складання протоколу за ст.173-2 КУпАП. А саме, відсутні дані, які б вказували на те, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП, за ознаками, зазначеними у п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» .

Суд вважає, що статус потерпілого ОСОБА_2 , як вітчима, щодо ОСОБА_1 , як пасинка, припинився з моменту припинення фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_3 (матір`ю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності), тобто починаючи з 2014 року.

Суд звертає увагу на те, що частиною 2 статті 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чітко визначено коло осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Зазначена норма не передбачає можливість поширення її дії на колишнього вітчима та колишнього пасинка.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не являються родичами та особами, пов`язаними спільним побутом та такими, що мають взаємні права та обов`язки, отже норма частини 3 статті 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не підлягає застосуванню.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

В ході розгляду адміністративного матеріалу встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не є членами сім`ї або іншими родичами, проживають за різними адресами, не об`єднані законними правами чи обов`язками щодо утримання, не пов`язані спільним побутом та взаємними правами чи обов`язками.

Таким чином, суд вважає, що дія ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не поширюється на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відтак ОСОБА_1 не являється суб`єктом вчинення правоворошуння, пов`язаного із домашнім насильством.

Оскільки у діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна та об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення, які є необхідним його елементом, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення, тому провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-285, 287, 289 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Романенко