Справа № 199/9544/23
ПОСТАНОВА

іменем України

30.11.2023 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 22.12.2000, військовослужбовця в.ч. НОМЕР_3 (стрільця), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: захисника адвоката Кріпаченка Д.С.,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.10.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що 29.10.2023 о 13:50 годині у місті Дніпрі по вул. Лєскова, 43 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21043», н.з. НОМЕР_4 , у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено зі згоди водія приладом «Alcotest 6820 № ARHK-0551», результат огляду 1,93 %о, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні захисник Кріпаченко Д.С. просив суд закрити провадження у справі, оскільки справа не містить доказів того, що станом на 13:50 годину 29.10.2023 ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який в дійсності на момент прибуття поліції був припаркований. Тобто, на думку захисника, ОСОБА_1 не виконував функцію водія, а тому не може нести відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою.

Таким чином, судом прийнято вичерпні заходи для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце судового розгляду справи, забезпечивши йому можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин справа розглянута за участі захисника та за відсутності ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП, враховуючи і приписи ч. 2 ст. 268 КУпАП, з яких слідує, що при розгляді справ, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Вислухавши пояснення захисника Кріпаченка Д.С., допитавши свідка ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази, долучені до справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Як слідує з п. 2) ч. 1 ст. 27 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційний суд аналізує судову статистику, вивчає та узагальнює судову практику, інформує про результати узагальнення судової практики відповідні місцеві суди, Верховний Суд.

Так, судді Дніпровського апеляційного суду, переглядаючи в апеляційному порядку справи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП, неодноразово закривали провадження по таким справам через не доведення факту керування транспортним засобом особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, про що свідчать, наприклад: постанова від 24.01.2023 у справі № 202/4911/21; постанова від 13.03.2023 у справі №199/8498/22; постанова від 20.03.2023 у справі № 199/8403/22.

Зокрема, у справі № 199/8403/22 Дніпровський апеляційний суд постановою від 20.03.2023 закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення. В цій справі поліцейські особисто не фіксували рух автомобіля під керуванням водія, не зупиняли автомобіль, а прибули за викликом заявника, єдиним джерелом доказу керування водієм автомобілем було пояснення свідка, зафіксоване на бодікамеру та долучене у вигляді бланку до справи. З огляду на це апеляційний суд дійшов висновку про відсутність доказів факту керування особою транспортним засобом, зазначивши про неможливість встановити коли та в який час, де та на якому саме транспортному засобі особа здійснювала рух в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП було визнано неналежним та недопустимим доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.

Так, 08.11.2023 до суду надійшла справа, до якої були долучені: протокол про адміністративне правопорушення; відеозапис з бодікамери працівника поліції; роздруківка газоаналізатора за результатами огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці; акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмові пояснення свідка ОСОБА_2 ; рапорт працівника поліції; витяг щодо посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 .

У відповідності до рапорту поліцейського Кулика Д.О. від 29.10.2023 він ніс службу в екіпажі Легіон 114, отримав виклик про те, що на проїзній частині чоловік у алкогольному сп`янінні їздив на автомобілі «Жигулі», н.з. НОМЕР_4 по вул. Лєскова. Прибувши на місце було виявлено автомобіль та водія, у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Таким чином, виходячи з рапорту від 29.10.2023, поліцейські особисто не фіксували час, місце та конкретний транспортний засіб, на якому, начебто, здійснював рух ОСОБА_1 , зважаючи на те, що на момент прибуття екіпажу Легіон 114 на місце виклику ОСОБА_1 перебував на вулиці, керування автомобілем «ВАЗ 21043», н.з. НОМЕР_4 , не здійснював.

Згідно письмового пояснення від 29.10.2023 свідок ОСОБА_2 зазначила поліцейському про те, що 29.10.2023 близько 14:00 години вона чула та бачила, як невідомий їй чоловік рухався на автомобілі марки «Жигулі», н.з. НОМЕР_4 по вул. Лєскова. Він рухався вперед та назад, кричав, що йому потрібен якийсь автобус, вів себе не адекватно.

В той же час, безпосередньо допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , 1960 р.н., пояснила про те, що вона 29.10.2023 біля 14:00 години, перебуваючи біля свого домоволодіння АДРЕСА_2 , дійсно чула гучні крики та розмови, проте особисто не бачила, щоб громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем. В подальшому працівник поліції сам написав від її імені письмове пояснення, а вона лише розписалася в ньому без окулярів, не читаючи його.

З огляду на це суд не приймає як доказ факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 29.10.2023 о 13:50 годині письмове пояснення свідка ОСОБА_2 від 29.10.2023, оскільки свідок в суді не підтвердив зміст даного пояснення.

Переглядаючи відеозапис з бодікамери поліцейського, встановлено, що даний запис не містить фіксації руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який на момент прибуття поліції перебував біля паркану домоволодіння.

У зв`язку з цим слід зазначити про те, що відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п. 27 Постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази не підтверджують факт руху або початку чи закінчення руху 29.10.2023 о 13:50 годині транспортного засобу «ВАЗ 21043», н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , а тому відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Оскільки доказів керування ОСОБА_1 вищевказаним транспортним засобом до справи не долучено, а п. 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лише водія, яким, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, є особа, яка керує транспортним засобом, підстав для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння не було.

За таких обставин акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого за допомогою приладу «Alcotest 6820 № ARHK-0551» та роздруківки результату тесту, ОСОБА_1 пройшов огляд на місці та перебував 29.10.2023 в стані алкогольного сп`яніння, за відсутності підтвердження факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не можуть бути прийняті судом як допустимі докази.

Вищевикладене надає підстави дійти висновку, що, всупереч положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, працівники поліції не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі, що узгоджується із вищевказаною практикою Дніпровського апеляційного суду за наслідком перегляду в апеляційному порядку справ даної категорії.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, результат дослідження та оцінки доказів надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи поза розумним сумнівом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , а тому, зважаючи на вимоги ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко