Справа № 522/3938/23
Провадження № 3/522/3610/23
ПОСТАНОВА

31 травня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого-судді Деруса А.В., при секретарі Зеленюк П.О., за участі захисника Папіної С.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ААБ № 015396 від 03.02.2023 року вбачається, що 03.02.2023 року о 23.10 год. за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, № 4/1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Zafira», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя, тремтіння кінцівок пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

ОСОБА_1 вину не визнав та зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складений із значними порушеннями вимог діючого законодавства.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що увечері 03.02.2023 року йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив сісти за кермо його автомобіля і довезти до місця його проживання. Після як запаркували автомобіль, їм повідомили, що машина скотилась та вдарила машину поліції. ОСОБА_1 за кермо не сідав. Ключи та документи були у нього.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, суд приходить до наступних висновків.

Працівником поліції допущено цілий ряд суттєвих порушень, в результаті чого протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є безпідставним та незаконним, викладені в протоколі обставини не підтверджуються жодним належним та достовірним доказом.

В силу ст. 278 КУпАП, під час підготовки справи про адміністративне правопорушення до розгляду, суд, серед іншого, вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява N 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки йому не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а тому він був позбавлений можливості завчасно скористатись правовою допомогою, надавати пояснення, надавати докази, та належним чином захистити себе.

Відмітка в порядку ч. 4 ст. 256 КУпАП про роз`яснення ОСОБА_1 його прав і обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, у протоколі відсутня. Зазначене підтверджується також відеозаписом з боді камери, який не містить інформації про повідомлення змісту вищезазначених статей КУпАП.

Інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачують у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Таким чином, не роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення його процесуальних прав або ж відсутність відповідної відмітки про неможливість реалізації роз`яснення таких, є завадою для забезпечення справедливого судового розгляду та захисту прав особи.

Долучений до протоколу відеозапис не відображає факт зупинки водія працівниками поліції, що позбавляє суд можливості встановити факт перебування ОСОБА_1 за кермом у конкретний період часу.

Надані матеріали, які містяться на відеозапису видно, що працівники поліції не повідомили свого імені та причин зупинки, не містять інформації коли саме та при яких обставинах був затриманий ОСОБА_1 , чи знаходився він в автомобілі в якості водія. Відеозаписи містять лише відомості щодо спілкування інспектора з ОСОБА_1 , а також щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення. Поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію»).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що зупинка транспортного засобу повинна бути законною. При відсутності законності зупинки оформлення притягнення до відповідальності є незаконним, та самостійною підставою для скасування постави про притягнення до відповідальності.

Як вбачається з протоколу, працівники поліції посилаються на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, однак, інкриміноване у протоколі діяння не охоплюється змістом ст. 130 КУпАП, тому що ОСОБА_1 не інкриміноване порушення п. 2.9а ПДР, тобто саме керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, у вказаному протоколі не розкрито суть правопорушення, яке дає підстави для висновку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Також, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем. На час прибуття працівників поліції ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, він знаходився на пасажирському сидінні. За кермом знаходився водій, який за поясненням ОСОБА_1 і керував автомобілем. Вказані обставини підтверджуються відеозаписом з боді камери, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 за кермом не знаходиться.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 Верховний суд зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Проте зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані. Таким чином, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 не є водієм, а тому відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не означає в його діях склад правопорушення передбачений п. 2.5 ПДР та ст. 130 КУпАП.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Кобець проти України» (п.43) (з відсиланням на первісне визначення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282) зазначено, що при оцінці доказів Суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

В силу вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно адміністративного протоколу посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось, тимчасове посвідчення не видавалось.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати стягнення у виді позбавлення керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Якщо у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення та в матеріалах справи відсутні відомості про наявність посвідчення водія, суд позбавлений можливості застосувати до останньої санкцію ст. 130 ч. 1 КУпАП, в частині позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи зазначені обставини, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд вважає за необхідне адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Суд, дослідивши сукупність доказів по справі про адміністративне правопорушення та керуючись ст.ст. 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя А.В. Дерус