Провадження № 3/161/6020/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувався, фізичної особи-підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем та використовуючи найману працю, порушив вимоги законодавства про працю, а саме: при проведенні перевірки не надав заяви ОСОБА_2 про звільнення із займаної посади за угодою сторін, з яким він перебував у трудових відносинах згідно трудового договору, укладеного 09.12.2020 року, а також доказів ознайомлення останнього із наказом № 4 від 30.09.2022 року, відповідно до якого його звільнено на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Так, про судове засідання, призначене на 30.11.2023 року о 09:45, ОСОБА_1 був повідомлений за допомогою телефонограми, яка була отримана останнім 17.11.2023 року, тобто не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що ОСОБА_1 належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності останнього.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1 від 26.10.2023 року, останній підтвердив ту обставину, що на даний час поміж кадрових документів заява ОСОБА_2 про звільнення відсутня (а.с. 14).

Із наведеного слідує, що ОСОБА_1 фактично визнає факт порушення ним вимог законодавства про працю.

При цьому, дане правопорушення є триваючим, оскільки на дату розгляду даної справи, ОСОБА_1 не надано ані доказів наявності заяви ОСОБА_2 про звільнення, ані про ознайомлення останнього із наказом № 4 від 30.09.2022 року про його звільнення.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, також підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення № ЗХ/ВЛ/32132/016П-ПТ від 27.10.2023 року (а.с. 1-2);

-актом ЗМУ Державної служби з питань праці № ЗХ/ВЛ/32132/016 від 27.10.2023 року (а.с. 3-13);

-трудовим договором між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, укладеним 09.12.2020 року ФОП ОСОБА_1 , як роботодавцем, та ОСОБА_2 , як найманим працівником (а.с. 16);

-наказом ФОП ОСОБА_1 № 3 від 09.12.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_2 було прийнято на роботу на посаду водія (а.с. 17);

-наказом ФОП ОСОБА_1 № 4 від 30.09.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_2 було звільнено із займаної посади з 30.09.2022 року за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 18).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає, усі вищевказані докази у своїй сукупності в повній мірі узгоджуються між собою.

При цьому суд вважає за необхідне наголосити, що вищевказаний акт, яким встановлено факт порушення ОСОБА_1 вимог законодавства про працю, є чинним, органом Держпраці не скасований та у судовому порядку ОСОБА_1 не оскаржувався.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 41, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути зі ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська