Справа №443/1894/23
Провадження №3/443/753/23
ПОСТАНОВА

іменем України

01 грудня 2023 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2023 року о 00:30 год., ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , в присутності малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_4 , під час якого обзивав останню нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чинив відносно потерпілої моральний та психологічний тиск.

Крім того, 08 жовтня 2023 року о 01:30 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , щодо якого винесено терміновий заборонний припис серії АА№305738 від 08.10.2023 року, із застосуванням такого заходу: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, не повідомив про місце свого тимчасового перебування уповноваженим органам Національної поліції України.

Крім того, 09 жовтня 2023 року о 10:10 год., ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 стосовно якого 08.10.2023 року винесено терміновий заборонний припис серії АА№305738 про зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , не виконав його.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просить розглянути справи у його відсутності, оскільки має побоювання, що працівники ВП №1 Стрийського РУП відправлять його до війська, що вже намагалися зробити 08.10.2023 року. Вини своєї не визнає.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, що притягається до відповідальності.

25.10.2023 року потерпіла ОСОБА_4 подала заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.12.2023 року матеріали адміністративної справи №443/1894/23 (Провадження №3/443/753/23) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП, матеріали справи №443/1895/23 (Провадження №3/443/754/23) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП та матеріали справи №443/1896/23 (Провадження №3/443/755/23) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно справі номер №443/1894/23 (Провадження №3/443/753/23).

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильства» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають, їхні батьки та діти; батьки (мати, батько) і дитина (діти); прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Крім того, об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю. Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, вчинення особою хоча би одного з вищевказаних діянь є грубим порушенням та тягне за собою передбачену законом адміністративну відповідальність.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ч.1 ст.25 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильства» Терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення (ч.3 ст.25 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильства»).

Частиною 8 статті 25 Закону України" Про запобігання та протидію домашньому насильству" встановлено, що кривдник, стосовно якого винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким він повинен залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, зобов`язаний повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем вчинення домашнього насильства.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП доведеною повністю.

Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

-протоколами про адміністративні правопорушення: Серія ВАВ №896948 від 08.10.2023; Серія ВАВ №135066 від 09.10.2023 року та Серія ВАВ №897266 від 09.10.2023 року;

-рапортами працівників Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 08.10.2023 року, від 09.10.2023 року про реєстрацію повідомлення про адміністративні правопорушення;

-заявою потерпілої ОСОБА_4 та її письмовими поясненнями від 08.10.2023 року, відповідно до яких остання повідомила, що 08.10.2023 року біля 00.30 год. її чоловік - ОСОБА_1 прийшов додому та вчинив домашнє насильство під час якого обзивав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск;

-заявою потерпілої ОСОБА_4 та її письмовими поясненнями від 09.10.2023 року, відповідно до яких остання повідомила, що 09.10.2023 року біля 20.00 год. її чоловік - ОСОБА_1 прийшов на подвір`я, де вона проживає та почав через вхідні двері будинку спілкуватися із нею, та під час спілкування погрожував їй, що нанесе їй тілесні ушкодження і своє життя покінчить самогубством. Даний конфлікт чули її діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.10.2023 року, відповідно до яких останній повідомив, що 08.10.2023 року близько 00.30 год. він прийшов з роботи у нетверезому стані та з дружиною виник сімейна сварка, під час якої він обзивав дружину нецензурними словами, чинив моральний та психологічний тиск. Конфлікт відбувався в будинку, дружину він не бив;

-терміновим заборонним приписом від 08.10.2023 року серія АА №305738, відповідно до якого до ОСОБА_1 застосовано наступні заходи: зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 Строк дії термінового заборонного припису 3 доби з 01:30 год. 08.10.2023 року до 01:30 год. 11.10.2023 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09.10.2023 року, відповідно до яких останній повідомив, що 08.10.2023 року йому було винесено терміновий заборонний припис №305738, із зобов`язанням залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, його дружини ОСОБА_4 , яка проживає в АДРЕСА_1 терміном на 3 доби з 01:30 год. 08.10.2023 року до 01:30 год. 11.10.2023 року та йому було роз`яснено, що він повинен повідомити уповноважений орган Національної поліції про своє місце проживання. Він не повідомив, оскільки сам не знав де буде проживати;

-висновком КНП «Ходорівська міська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №87 від 08.10.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1,230 ‰).

В даному випадку суд всебічно, повно, об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Обставин, що відповідно до ст.34 КУпАП пом`якшують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

Обставиною, що відповідно до ст.35 КУпАП обтяжує відповідальність за правопорушення, суд визнає вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а також те, що згідно інформації, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не працює, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для ОСОБА_1 є адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі у розмірі 536 грн. 80 коп..

Керуючись ст. ст. 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка