Справа № 338/342/22
Провадження № 33/4808/870/23
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Шишко О. А.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши клопотання представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Говери Н.П. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2022 року якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також, будучи учасником дорожнього руху, порушив Правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Адміністративні правопорушення вчинено за таких обставин:

02 травня 2022 року о 13 год. 40 хв. ОСОБА_2 на вул. Чорновола в с. Старуня Івано-Франківського району Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки "BMW 318", номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Drager", результат 2,38 ‰.

Також ОСОБА_2 02 травня 2022 року о 13 год. 40 хв. на вул. Чорновола в с. Старуня Івано-Франківського району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки "BMW 318", номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 14.6 Правил дорожнього руху, а саме: при виконанні обгону не впевнився у безпечності маневру, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з транспортним засобом марки "Toyota", н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На вказану постанову суду представник потерпілої ОСОБА_1 адвокат Говера Н.П. за межами строку, передбаченого законом на оскарження постанови суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, так як у діях ОСОБА_2 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

В обґрунтування поважності причин пропуску визначеного законом строку апелянт вказує на те, що про розгляд справи щодо ОСОБА_2 потерпіла ОСОБА_1 не була повідомлена, судове засідання 20.05.2023 року, яке було єдиним у справі, потерпіла не викликалась, а тому не була присутня та не змогла надати пояснення у справі.

Окрім того, потерпіла ОСОБА_1 з 02.05.2022 року хворіла, проходила медичні обстеження і 16.05.2022 року потерпілій проведено оперативне втручання, а з 18.05.2022 року і станом на 02.06.2022 року перебувала на амбулаторному лікуванні, що підтверджено висновком експерта №292 від 15.07.2022 року, який додано до апеляційної скарги.

Також представник потерпілої наголошує, що 02.05.2022 року були складено протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 , а з 02.05.2022 року по 20.05.2022 року, станом на день ухвалення оскаржуваного рішення, потерпілою не було укладено договір із захисником про надання їй правничої допомоги.

Потерпіла, не маючи юридичної освіти, не знала як самостійно дізнатись про розгляд даної справи та яким чином подати клопотання про відкладення розгляду справи.

Звертає увагу на те, що копію оскаржуваної постанови судом ОСОБА_1 для відома не надсилалась, а тому остання не могла у встановленому законом строк подати апеляційну скаргу на постанову суду від 20.05.2022 року, оскільки не була обізнана про порядок та строк оскарження судового рішення.

Апелянт наголошує на тому, що у відповідності до постанови ККС ВС від 16.03.2021 року у справі №466/3942/20, перебування особи на амбулаторному лікуванні визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Виходячи зі змісту амбулаторного рецепта від 17.05.2022 року прийом більшості препаратів призначених потерплій були до 17.06.2022 року. У відповідності до висновку експерта потерпіла з 18.05.2022 року і станом на 02.06.2022 року перебувала на амбулаторному лікуванні, яке було продовжено на 6 місяців.

Стверджує, що внаслідок у ДТП у потерпілої загострилися уже наявні хронічні захворювання, що привело до додаткових обстежень потерпілої та лікування.

Наголошує, що потерпілій ОСОБА_1 не було достовірно відомо про дату та час розгляду справи щодо ОСОБА_2 , результати такого розгляду, порядок та строки оскарження прийнятого судом рішення, оскільки потерпіла тривалий час перебувала на лікуванні, що перешкодило їй вчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду від 20.05.2022 року до 30.05.2022 року.

Окрім того, апелянт звернув увагу суду на те, що на момент ДТП потерпіла не відчула завданих внаслідок ДТП тілесних ушкоджень, а тому на момент вчинення ДТП, не заявила про них працівникам поліції. Про існування оскаржуваної постанови потерпіла довідалась 30.10.2023 року, в день укладення договору про надання їй правничої допомоги. Вже на наступний день, а саме 31.10.2023 року, було подано апеляційну скаргу.

Звертає увагу, що постановою апеляційного суду від 08.11.2023 року ОСОБА_1 було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження. А апеляційну скаргу повернуто. Постанову апеляційного суду було оприлюднено в ЄДРСР 09.11.2023 року, а поштовим зв`язком отримано 15.11.2023 року. 16.11.2023 року зібравши докази поважності причин пропуску строків для оскарження, апеляційну скаргу з відповідним клопотанням подано повторно.

Додатково апелянт зазначає, що слідча Щербій М.В., яка здійснювала досудове розслідування у відповідному кримінальному провадженні, пояснила потерпілій, що у зв`язку із внесенням у ЄРДР відомостей про ДТП, спричинене ОСОБА_2 05.05.2022 року, останнього притягуватимуть уже до кримінальної відповідальності, справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 закриють. Більше того, слідча запевнила потерпілу, що її викликатимуть в суд у разі потреби. Про прийняте рішення суду щодо ОСОБА_2 потерпілу не повідомили, а тому остання була впевнена, що слідча надала їй достовірну інформацію щодо подальшого розгляду справи.

Вказує, що саме тому, слідча, після призначення 01.06.2022 року судово-медичної експертизи, ОСОБА_1 більше не викликала, а самостійно зв`язатись з нею було неможливості.

Апелянт вказує на те, що питання щодо подальшої можливості повторного подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строків оскарження з нових підстав, за наявності постанови про повернення апеляційної скарги КУпАП не врегульовано. А тому, вважає, що існування постанови від 08.11.2023 року про повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному поданню апеляційної скарги та подальшому розгляду справи по суті.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 20.05.2022 року у справі щодо ОСОБА_2 , постанову суду скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Так як у діях ОСОБА_2 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути представнику потерпілої ОСОБА_1 адвокату Говера Н.П. з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до вимог ч.1 ст.269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Відповідно до ч.2 ст.270 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд враховує, що питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вже вирішувалось судом апеляційної інстанції і в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження представник потерпілої адвокат Говера Н.П. знову посилається на обставини, яким вже була надана правова оцінка судом і які були визнані такими, що не свідчать про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення і не можуть бути визнані правовою підставою для поновлення цього строку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 20.05.2022 року Богородчанським районним судом була винесена постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1, ст.124 КУпАП за участю ОСОБА_2 в судовому засіданні. Судом було вислухано пояснення правопорушника ОСОБА_2 та досліджено матеріали справи, суд оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №244369 за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.2) та протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №244368 за ст. 124 КУпАП (а.с.13) щодо ОСОБА_2 складені 02.05.2022 року. Матеріали адміністративних справ надійшли на розгляд Богродчанського районного суду 09.05.2022 року (а.с.10, 19), розгляд яких судом призначено на 20.05.2022 року (а.с.17,20).

У день розгляду справ ОСОБА_2 було вручено пам`ятки про його права (а.с.18, 21), про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_2 .

В судове засідання судом було викликано правопорушника ОСОБА_2 щодо якого здійснювався розгляд адміністративних справ за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. У відповідності до матеріалів справи, суддя прийшов до висновку про виклик в судове засідання правопорушника щодо якого були складені протоколи про адміністративні правопорушення.

Оскільки, ОСОБА_2 з`явився в перше призначене судом судове засідання 20.05.2022 року, суддя заслухавши пояснення особи правопорушника ОСОБА_2 , а також дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що вину ОСОБА_2 доведено у вчиненні адміністративних правопорушень за ст..124, ч.1 ст.130 КУпАП та ухвалив постанову суду від 20.05.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності в інкримінованих йому правопорушеннях.

13.06.2022 року постанова суду звернута до виконання в частині позбавлення ОСОБА_2 права на керування транспортними засобами на строк один рік (а.с.28). Слід зауважити, що штраф ОСОБА_2 оплатив у встановленому законом строк та долучив до матеріалів справи квитанцію (а.с.26-27).

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що 31.10.2023 року Богородчанським районним судом було зареєстровано апеляційну скаргу з додатками подану апелянтом ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду (а.с.27-44).

У вказаному клопотанні апелянт стверджувала, що пропустила термін оскарження з поважних причин та вказала, що не була повідомлена судом про розгляд справи щодо ОСОБА_2 на 20.05.2022 року, копію постанови вона не отримувала, а отже їй не було відомо про результат розгляду протоколів про адміністративне правопорушення складені 02.05.2022 року. Про існування постанови вона довідалась тільки 30.10.2023 року. За наведених обставин просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 20.05.2022 року.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважав, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08.11.2023 року апелянту потерпілій ОСОБА_1 було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження судового рішення у зв`язку з тим, що наведені скаржником причини поновлення строку на апеляційне оскарження не визнані судом поважними.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк і рішення суду набуло законної сили, враховуючи відсутність причин, якими б обґрунтовувались поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційний суд вважав, що відсутні підстави для поновлення строку на її оскарження.

Як вбачається із постанови апеляційного суду від 08.11.2023 року, суддею обґрунтовано зазначено, що зі змісту судового рішення вбачається, що ОСОБА_1 не була присутня в судовому засіданні суду першої інстанції. Проте їй було достовірно відомо про розгляд справи у суді, оскільки вона знала про складення протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 (а.с. 2, 13).

Апеляційним судом вказано на те, що матеріали справи не містять даних про те, що потерпіла сторона намагалася дізнатися про результати судового розгляду з метою реалізувати процесуальну можливість звернутися з апеляційною скаргою у встановлений законом строк, або існували обставини, які перешкоджали скористатися таким правом.

Посилання апелянта на обставини отримання копії постанови як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд визнав голослівними, та вказав на те, що строк на оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Також враховую, що необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України, так і судова практика Європейського суду з прав людини.

За відсутності доказів існування обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість оскаржити постанову у встановлений законом строк особисто чи залучити для цього захисника, не залежали від волевиявлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та виникли протягом строку, який пропущено, апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді апеляційним судом було відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто апелянту. При цьому, звернуто увагу, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права захисту інтересів потерпілої в порядку кримінального судочинства та не є перешкодою для притягнення відповідних осіб до кримінальної відповідальності.

17.11.2023 року представник потерпілої ОСОБА_1 адвокат Говера Н.П. звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить постанову Богоролчанського районного суду від 20.02.2022 року щодо ОСОБА_2 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, так як в діях ОСОБА_2 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України. Разом із апеляційної скаргою апелянт подала клопотання про поновлення строку на оскарження вищевказаної постанови суду від 20.05.2022 року, в якій обґрунтовує поважність пропущеного ним строку тим, що потерпілій не було вручено копію постанови, копію постанови суду нею отримано 30.10.2023 року, після чого потерпілою подано апеляційну скаргу на оскаржувану постанову суду.

До апеляційної скарги також було долучено договір №03/10 від 30.10.2023 року про надання правової допомоги ОСОБА_1 .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що на вказану постанову суду представник потерпілої адвокат Говера Н.П. подала апеляційну скаргу 16.11.2023 року та клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення, які зареєстровані Богородчанським районним судом 17.11.2023 року, за межами строку, передбаченого законом на оскарження.

Представник потерпілої зазначала, що термін пропуску строку на оскарження оскільки був пропущений по тій причині, що потерпіла не була судом повідомлена про розгляд справи щодо ОСОБА_2 на 20.05.2022 року, не було відомо про результат розгляду протоколів, не отримувала копію оскаржуваної постанови, а в час розгляду справи в суді, окрема 20.05.2022 року, потерпіла ОСОБА_1 проходила лікування, що позбавило її можливості бути обізнаною про розгляд судом справи.

Просила клопотання задовольнити та поновити строк на оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що представник потерпілої адвокат Говера Н.П. в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, обґрунтовуючи необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження, посилається на обставини, які вже були наведені у відповідному клопотанні потерпілої ОСОБА_1 та яким вже була дана відповідна правова оцінка судом першої інстанції.

При цьому, представник потерпілої адвокат Говера Н.П. обґрунтовує причини, які не дозволили потерпілій ОСОБА_1 своєчасно звернутись із апеляційною скаргою на постанову суду до 30.05.2022 року включно і не вказує, які обставини не дозволили звернутись з апеляційною скаргою в подальшому в період з 01.06.2022 року по теперішній час.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Так, перевіривши доводи клопотання потерпілої ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08.11.2023 року ОСОБА_1 було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 20.05.2022 року.

Таким чином, обставини, на які посилається представник потерпілої в обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вже перевірялись апеляційною інстанцією при поданні потерпілою апеляційної скарги та були визнані такими, що не свідчать про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Зокрема, вищевказані обставини стали підставою для ухвалення Івано-Франківським апеляційним судом постанови від 29.11.2023 року, якою було задоволено заяву про самовідвід судді Повзла В.В., а матеріали передані для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що питання щодо повторного звернення з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вже неодноразово вирішувалось при розгляді інших проваджень.

Зокрема, відповідно до усталеної судової практики апеляційного суду апелянт має можливість звернутись з новим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарженні тільки за умови, що у вказаному клопотанні він наводить нові правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та вказує нові поважні причини, яким не було надано відповідну правову оцінку апеляційною інстанцією.

Разом з тим, апелянт повинен не тільки вказати, які саме причини перешкоджали йому своєчасно оскаржити судове рішення, надати відповідні дані, які підтверджують реальну існування вищевказаних причин, а також вказати, чому він не мав можливості зазначити вищевказані доводи раніше.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що представник потерпілої ОСОБА_1 адвокат Говера Н.П. у відповідності до договору на надання правової допомоги №03/10 від 30.10.2023 року, який було укладено поза межами строку на апеляційне оскарження постанови суду від 20.05.2022 року.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанову судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності було винесено 20.05.2022 року, а тому останнім днем подання апеляційної скарги було 30.05.2022 року.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення може бути подано тільки тим учасником судового розгляду, який мав право на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не може бути подано адвокатом, який не приймав участь у розгляді провадження, не мав права на апеляційне оскарження постанови суду протягом встановленого законом строку та отримав повноваження на надання правової допомоги вже після того, як рішення набуло законної сили.

Апеляційний суд враховує, що право представника потерпілої адвоката Говера Н.П. на оскарження судового рішення має похідний характер та здійснюється в інтересах потерпілої ОСОБА_1 .

Разом з тим, представник потерпілої, є окремим процесуальним учасником судового розгляду, який самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, здійснює свої повноваження.

За таких обставин, питання про поновлення строку на оскарження судового рішення захисником безпосередньо пов`язано з наявністю в нього такого права протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Так, поновлення строку на апеляційне оскарження за своїм юридичним змістом полягає у відновлені права учасника судового розгляду на оскарження судового рішення, яке він втратив внаслідок поважних причин.

Разом з тим, не може бути відновлено право особі, яка взагалі не мала такого права, оскільки це суперечить принципу правової визначеності, відповідно до якого кожен з учасників судового розгляду діє в межах повноважень, які йому надані законом.

Строк на апеляційне оскарження судового рішення повинен рахуватись з моменту ухвалення такого рішення, а не з часу укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Разом з тим, з долучених до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що представник адвокат Говера Н.П. надає правову допомогу потерпілій ОСОБА_1 на підставі договору про надання правничої допомоги від 30.10.2023 року, який було долучено до клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду та апеляційної скарги, та який було укладено вже після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови суду зі значним спливом часу.

Таким чином, необхідно прийти до висновку, що представник адвокат Говера Н.П. отримала повноваження на надання правової допомоги потерпілій ОСОБА_1 вже після закінчення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набуло законної сили. Представник адвокат Говера Н.П. не брала участі у розгляді справи і не мала права на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що представник адвокат Говера Н.П. 15.11.2023 року, за межами строку на апеляційне оскарження надіслала за допомогою засобу надсилання кореспонденції зв`язку Укрпошта до Богородчанського районного суду апеляційну скаргу на оскаржувану постанову суду та клопотання про поновлення строку на оскарження постанови.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що з часу ухвалення постанови судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2023 року відносно ОСОБА_2 пройшов доволі тривалий час( один рік 6 місяців) , постанова суду набрала законної сили та була звернута до виконання.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. ( справа «Брумареску проти Румунії») .

В основі принципу юридичної визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Приймаючи до уваги сукупність вищевказаних обставин, враховуючи, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаргу подано представником потерпілої адвокатом Говера Н.П., яка не мала права на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернути апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити представнику потерпілої адвокату Говері Н.П. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2023 року відносно ОСОБА_2 .

Повернути апеляційну скаргу з додатками представнику потерпілої адвокату Говері Н.П.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Васильєв О.П.