ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року

м. Харків

справа № 638/414/23

провадження № 3/638/2103/23

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді Яковлевої В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

установив:

19 січня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2023 року вищевказані матеріали справи стосовно ОСОБА_1 були повернуті до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

16 травня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України, після доопрацювання.

Судом встановлено, що 13 січня 2023 року о 09 год. 03 хв. за адресою: м. Харків, пр-т. Науки, 45/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Dio, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, скоїв дане правопорушення вдруге протягом року, чим порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1 а Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від останнього не надходило.

ОСОБА_1 повідомлявся про судові засідання шляхом направлення судових повісток, зокрема, повідомленнями у додатку «Viber» на мобільний номер, зазначений в матеріалах справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлень у додатку «Viber».

Неявка особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи, являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Відповідно до частини другої статті 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених статтею 126 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 126 цього Кодексу без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.

В пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, пункт 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, суд доходить такого висновку.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходить висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статтею 126 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених судом доказів:

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 225782 від 13 січня 2023 року,

- відеозаписом з бодікамери від 13 січня 2023 року № ААД № 225782, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6272744 від 11 грудня 2022 року;

- довідкою старшого інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Людмили Чумак з облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України»;

- поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Вищезазначені докази в розумінні статті 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 225782 від 13 січня 2023 року, які, у свою чергу, спростовують надані в протоколі пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а лише котив скутер, який, водночас, зокрема у наданих суду письмових поясненнях зазначив та підтвердив той факт, що поліцейський хотів перевірити документи на транспортний засіб та попросив його надати відповідні документи та посвідчення на право керування транспортним засобом.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, передбачених статтями 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Разом із тим, відповідно до частини другої статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення пiдвiдомчi суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три мiсяцi з дня вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 13 січня 2023 року, що перевищує встановлений статтею 38 КУпАП тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, а, отже, на момент розгляду справи строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 сплинув.

При цьому суд звертає увагу, що справа надійшла на розгляд суду та розподілена у провадження судді Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлевої В.М. лише 16 травня 2023 року та була призначена на 31 травня 2023 року.

За наведених вище об`єктивних обставин суд позбавлений можливості накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, оскільки відповідно до частини другої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строк притягнення особи до адміністративної відповідальності закінчився.

Відповідно до пункту сьомого частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку, що оскільки строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 сплинув, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 126, 221, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м.Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя В. М. Яковлева