ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем Степановою М.Ю., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її адвоката Кулішова В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Лисенко К.О. поданої в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривень.

Згідно з постановою судді, 05 серпня 2021 року о 01-10 год. в м. Харків по вул. Буковій, 40, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Nissan Almera, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку, зі згоди водія, на місці зупинки транспортного засобу, із використання спеціального технічного приладу Drager Alcotest 7510. За результатом якого було встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1, 55 проміле. З результатом водій був не згоден. На вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Лисенко К.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, та закрити адміністративну справу на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлялася, проте висловила незгоду з результатом проведеного огляду поліцейськими на місці.

Вказує про відсутність на відеозапису вказаних у рапорті поліцейського ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Посилається про відсутність доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій особі.

Пояснення свідків не узгоджуються із протоколом , що, на переконання апелянта, ставить під сумнів достовірність наданих суду матеріалів.

Показання свідків складено не власноручно, а на бланках одним почерком.

В матеріалах справи знаходиться диск з неповним відеозаписом, більша половина відеозапису зроблена з вимкнутим звуком.

Додатково адвокат Кулішов В.П. подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши ОСОБА_1 та її адвоката Кулішова В.П., які підтримали апеляційну скаргу та подане клопотання щодо закриття справи по строкам, передбачених статтею 38 КУпАП приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №189463 від 05.08.2021, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія ТЗ до закладу охорони здоров`я, згідно якого 05.08.2021 року о 00 год. 24 хв. проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою Drager Alcotest 7510. За результатом якого було встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1, 55 проміле. ОСОБА_1 направлялася для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», однак від проходження медичного огляду остання відмовилася.

Окрім того, за письмовими поясненнями свідків, які містяться у матеріалах справи вбачається, що у ОСОБА_1 є певні ознаки алкогольного сп`яніння та остання пройшовши на вимогу працівника поліції огляд на місці на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510, будучи незгодною з результатами проведеного огляду, в подальшому відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Судом досліджено відеозапис в матеріалах справи, яким також підтверджується те, що ОСОБА_1 , пройшовши на вимогу працівника поліції в присутності двох свідків огляд на місці на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510, будучи незгодною з результатами проведеного огляду, в подальшому о 00.54 годині відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків.

Крім того, ОСОБА_1 в ході розмови з працівниками патрульної поліції не заперечувала факту керування транспортним засобом та будучи ознайомленою працівником патрульної поліції зі змістом складеного протоколу про адміністративне правопорушення, відмовилась від підпису та надання пояснень своєї незгоди.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 відмовилася від подальшого проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі не заперечується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не заперечувала такий факт ОСОБА_1 і під час складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки згідно наявного відеозапису остання в присутності свідків на запитання працівників поліції підтвердила факт керування транспортним засобом до моменту її зупинки працівниками поліції.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я , яка висловила незгоду з результатом проведеного огляду поліцейськими на місці, на переконання апеляційного суду, є такими, що спростовуються наявними доказами у справі.

Так, при перегляді апеляційним судом відеозапису з місця події від 05.08.2021 вбачається, що після зупинки транспортного засобу Nissan Almera, державний номерний знак НОМЕР_1 співробітник патрульної поліції, запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alcotest та у КЗОЗ ХОНД за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, оскільки у останньої були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння. На що ОСОБА_1 погодилась, пройшовши в присутності двох свідків огляд на місці на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. В подальшому, будучи незгодною з результатами проведеного огляду, відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків.

Таким чином, матеріали справи в повному обсязі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку

Об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду судом не встановлено.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Твердження ОСОБА_1 про висловлення погроз працівниками патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо неї з приводу подальшого затримання її чоловіка, апеляційний суд вважає голослівними, та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адмінправопорушення.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст. 256, 266 КУпАП.

Більше того, переглянутим відеозаписом встановлено, що дії саме чоловіка ОСОБА_1 спрямовані на перешкоджання службової діяльності працівників патрульної поліції при складанні протоколу.

Доводи адвоката про те, що відеозапис наданий працівниками поліції фрагментально, частково супроводження без звуку, не спростовують фактичних обставин справи та підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від подальшого проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, після висловленої незгоди з проведеними результатами на стан сп`яніння на місці. Більше того, у ході перегляду відеозапису жодного підроблення, псування чи спотворення запису під час апеляційного розгляду не встановлено.

Також встановлено, що, хоча відеозапис з бодікамери працівника поліції є не безперервним, проте будь-якого підроблення, псування чи спотворення запису під час апеляційного розгляду не виявлено. Не зазначає про таке і апелянт.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Посилання апелянта на відсутність доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій особі, не спростовує висновків суду про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про відсутність на відеозапису наявних у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, в даному випадку не має правового значення, та не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1 , про що наголошується в апеляційній скарзі. Більше того, наявність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння на момент проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці чітко підтверджується показаннями свідків.

Посилання апелянта на ту обставину, що наявні в адміністративних матеріалах пояснення свідків складені безпосередньо працівниками патрульної поліції на бланках суд розцінює критично, оскільки наведене не впливає на правильність змісту таких пояснень. Вказані пояснення були належним чином доведені до відома свідків працівником поліції, в графі «написано вірно, мною прочитано» наявний підпис вказаних свідків.

Інші доводи апелянта не впливають на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та правильно кваліфікував її дії за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Не ґрунтуються на законі також і доводи сторони захисту щодо закриття провадження за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на момент апеляційного розгляду.

Так, ст.38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Суддею місцевого суду було дотримано вказаного строку і постанову було прийнято до закінчення вказаного строку.

Апеляційне оскарження судового рішення та не набрання ним законної сили, не слугує підставою для закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.293, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Лисенко К.О. поданої в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко