Справа №949/665/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 121-3, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №120928 від 14 березня 2023 року, ОСОБА_1 14 березня 2023 року о 22 год. 55 хв. в м. Дубровиця по вул. Нова керував мопедом YAMAHA-JOG без державного реєстраційного номерного знаку, чим поручив вимоги п. 2.9 в Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №120927 від 14 березня 2023 року, ОСОБА_1 14 березня 2023 року о 22 год. 55 хв. в м. Дубровиця по вул. Нова керував мопедом YAMAHA-JOG, б/н, без мотошолама, чим поручив вимоги п. 2.3 г Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №120926 від 14 березня 2023 року, ОСОБА_1 14 березня 2023 року о 22 год. 55 хв. в м. Дубровиця по вул. Нова керував мопедом YAMAHA-JOG, б/н, та здійснив зупинку на шляхопроводі, чим поручив вимоги п. 15.9 в Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №120929 від 14 березня 2023 року, ОСОБА_1 14 березня 2023 року о 22 год. 55 хв. в м. Дубровиця по вул. Нова керував мопедом YAMAHA-JOG, б/н, не надав для перевірки реєстраційних документів на транспортний засіб, не мав поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим поручив вимоги п. 2.1 а, ґ Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №120929 від 14 березня 2023 року, ОСОБА_1 14 березня 2023 року о 22 год. 55 хв. в м. Дубровиця по вул. Нова керував мопедом YAMAHA-JOG, б/н, не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим поручив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Вказані адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП постановами судді від 02 червня 2023 року об`єднані в одне провадження.

На розгляду справи до суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відтак, ОСОБА_1 , знаючи, що на розгляді в суді відносно нього перебувають матеріали справи про адміністративне правопорушення, проявив байдужіть до результатів розгляду такої. Суд враховує, що ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи чи будь-яких інших клопотань не подав.

Зі змісту ч. 2 ст. 268 КУпАП вбачається, що у випадку, коли є дані про своєчасне сповіщення особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, справу може бути розглянуто у її відсутності.

Отже, ураховуючи вищенаведене, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання останнього особисто прийняти участь в розгляді його справи в суді та вважає, що є підстави розглянути справу за відсутності останнього.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки У статті 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Разом з тим, ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст.ст. 121, 121-3, 122, 126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Так, оскільки у відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст. 121, 121-3, 122, 126 КУпАП не є обов`язковою, тому, враховуючи наведені положення, вважаю за можливе розглянути справу за наявними доказами за відсутності ОСОБА_1 , який не виявив бажання прибути до суду для розгляду справи відносно нього.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Пунктом 2.1 а Правил дорожнього руху, визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Зі змісту п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху вбачається, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів.

Згідно п. 2.3 г Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

У відповідності до п. 2.9 в Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу, не відповідає вимогам стандартів, закріплений не в установленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Пунктом 15.9 в Правил дорожнього руху передбачено, що зупинка забороняється на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях.

Відповідно до диспозицій ч. 1 ст. 121-3, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність в тому числі за: керування транспортним засобом без номерного знака, порушення правил користування мотошоломами, порушення правил зупинки, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Основними доказами по справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень є: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №120928 від 14.03.2023, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №120927 від 14.03.2023, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №120926 від 14.03.2023, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №120929 від 14.03.2023, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №120930 від 14.03.2023 та відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративних правопорушень в діях особи, щодо якої складено протоколи про адміністративне правопорушення, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні усі ознаки складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, його вину у вчинених правопорушень доведено повністю, а тому є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 24 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність

Отже, відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, зокрема той факт, що ОСОБА_1 є неповнолітньою особою, ступінь його вини, майновий стан, суд вважає за можливе притягнути його до адміністративної відповідальності за вчиненні правопорушення.

Згідно зі ч. 2 ст. 13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Таким чином, вказана норма закріплює право суду, а не обов`язок, застосувати до неповнолітнього заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу, окрім іншого, є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

ОСОБА_1 перебуває саме у тому віці, коли у особи формується повага до закону, уявлення про відповідальність та невідворотність покарання за скоєні вчинки.

При цьому, ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія порушуючи при цьому ще ряд вимог ПДР України, що свідчить про формування викривленого уявлення про законність та безвідповідального ставлення до небезпеки, що може бути спричинена його діями.

За таких обставин, суд вважає, що жоден із заходів передбачених ст. 24-1 КУпАП не буде дієвим запобіжником від вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень в подальшому, а навпаки укріпить у неповнолітньої особи переконання у власній безкарності.

Таким чином, підстав для застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу, з огляду на характер вчинених правопорушень, не вбачається, тому він підлягає відповідальності на загальних підставах.

Разом з тим, ст. 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Тому, на підставі ст. 36 КУпАП слід остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 284, 287, 294, 308 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП притягнути до адміністративної відповідальності та, на підставі ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень).

(Штраф підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Рівненській області/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0017001, призначення платежу: адміністративний штраф).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 6800 грн. (шість тисяч вісімсот гривень).

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Отупор К.М.