Справа № 645/1865/23
Провадження № 3/645/915/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року місто Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Федорова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Жамгаряна А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 456235 від 29.04.2023 року).

В судове засідання ОСОБА_1 та його уповноважений представник Будецький Р.В. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. 29.11.2023 року від ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без фіксування судового процесу технічними засобами.

Крім того, 29.11.2023 року від ОСОБА_1 до матеріалів справи надійшло клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №456253, який складений 29.04.2023 року о 23 год. 25 хв. інспектором роти 5 батальйону 1 УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Дем`яненко С.А., відносно ОСОБА_1 , вбачається, що 29.04.2023 року о 23:02 год. в м. Харків, по вул.Рибалка, 50/4, водій ОСОБА_1 керував т/з Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП ХОР ОНД (вул. Ахієзерів, 18А, м. Харків) у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КупАП. Свідки (поняті) не залучалися, у зв`язку з фіксацією події на бодікамери поліцейських 474447 та 472972. До протоколу ААД №456235, згідно запису у ньому, долучено в якості доказів: рапорт, направлення, відео бодікамер 474447 та 472972. Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 29.04.2023 року о 23:10 год. вбачається, що ОСОБА_2 направлений до закладу охорони здоров`я КНП ХОР ОНД. Також, відповідно до вказаного направлення, у результаті огляду водія, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. В направленні щодо результатів огляду зазначено - не доставлявся. При цьому, направлення не містить відомостей щодо вручення його притягуваному, а також не містить відомостей про відмову притягуваного від отримання такого направлення. Крім того, на відеозапису відсутні обставини ознайомлення водія з таким направленням. Акт огляду водія на стан сп`яніння, в якому була б зазначена процедура огляду водія на місці зупинки т/з та виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, - в матеріалах справи відсутній, та до протоколу не долучався. До протоколу про адміністративне правопорушення ААД №456235 долучено оптичний диск ДВД, на якому містяться два файли із відеозаписами: перший файл з назвою «ААД 456235»; другий з назвою «export-6akoz» (містить записи бодікамери 472972). У файлі «ААД 456235» міститься відеозапис із зазначеною датою зйомки «29.04.2023» та із часом зйомки з 23:02:38 години до 23:03:09 години. Водночас, з даного файлу неможливо встановити технічний прилад, на який здійснено фіксацію такого відеозапису, точний час та місце здійснення запису, перевірити достовірність запису та/або можливість монтажу такого запису, та встановити законність отримання поліцейськими відповідного доказу. Крім того, в протоколі ААД №456235 не зазначено технічний прилад, яким здійснювався відеозапис файлу «ААД 456235». В розділі протоколу «до протоколу додаються» в якості доказів зазначено запис з бодікамери 474447. Проте, до протоколу ААД №456235 долучено оптичний диск з файлом «export-6akoz», на якому містяться виключно відеозаписи з бодікамери 472972. Водночас, будь-які записи бодікамери 474447 до суду не були надані. Також, з файлу «export-6akoz» вбачається, що він містить декілька фрагментів відеозаписів з бодікамери №472972, за таких обставин вбачається, що наданий до суду відеозапис, як доказ, не містить одного безперервного відеозапису події, у зв`язку із чим не може являтися належним та допустимим доказом по справі. Притягуваний вказує, що всупереч чинному законодавству матеріали справи містять суперечливі відомості щодо підстави зупинки 29.04.2023 року т/з Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 . Так, на відеозапису бодікамери поліцейського (23:02:30 23:02:33 год.) зазначена підстава зупинки транспортного засобу статтею 35 Закону № 580-VIII - не передбачена. Згідно рапорту від 30.04.2023 року поліцейського Шапка О.В., який долучений до матеріалів справи, зазначено що зупинка 29.04.2023 року т/з Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснена внаслідок того, що автомобіль рухався під час комендантської години. Натомість, опитаний в судовому засіданні поліцейський Шапка О.В. зазначив, що підставою зупинки 29.04.2023 року т/з Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , є пункт 11 частини 1 статті 35 Закону № 580-VIII. Водночас, опитаний в судовому засіданні поліцейський Дем`яненко С.А., підставою зупинки 29.04.2023 т/з Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , вказав пункт 7 частини 1 статті 35 Закону № 580-VIII. За таких обставин, встановити достовірну та законну підставу зупинки 29.04.2023 т/з Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 не можливо. Вказане свідчить про відсутність підстав для зупинення транспортного засобу «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 в порушення вимог статті 35 ЗУ «Про Національну поліцію», а також про те, що вказані працівниками поліції підстави надумані. Таким чином, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, притягуваний вказує, що про наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння поліцейські вказали через те, що в них виник конфлікт на місці зупинки транспортного засобу «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_2 . Відповідно до вимог п.2.5 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Притягуваний вказує, що поліцейський ОСОБА_3 , начебто, виявив у нього та озвучив наступні ознаки наркотичного сп`яніння «ви смикаєтесь, дьорганий». Натомість, наведені поліцейським ОСОБА_3 «ознаки наркотичного сп`яніння», які ним начебто були виявлені у притягуваного, суперечать ознакам наркотичного сп`яніння, які визначені у Інструкції від 09 листопада 2015 року №1452/735. Також, притягуваний вказує, що проігноровані поліцейськими і його пояснення про те, що він працює у службі таксі, 29.04.2023 з 00:05 год. ранку був змушений працювати весь день, отримав останнє замовлення майже перед початком комендантської години, після виконання якого повертався до дому, а також був стомлений. В протоколі ААД №456235, в рапорті поліцейського Шапка О.В., а також в направленні, поліцейськими були наведені інші ознаки наркотичного сп`яніння - дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Притягуваний зазначає, що свою вимогу пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, працівники поліції не обґрунтували жодним чином, не навели конкретних ознак, на підставі яких вони вважали, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Наданий суду відеозапис з нагрудних бодікамер, свідчить про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, у рапорті та у направленні на огляд водія транспортного засобу, оскільки працівники поліції не вчиняли жодних дій для встановлення наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння, - жодним чином не перевіряли зіниці очей, які начебто не реагували на світло, не перевіряли тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 зазначає, що в нього не було жодних ознак наркотичного сп`яніння, а свою агресивну поведінку до поліцейських обґрунтовує тим, що що він був обурений порушеннями з боку останніх, а також тим, що поліцейські не вперше безпідставно зупиняють його транспортний засіб, систематично порушують його права та законні інтереси. Також, ОСОБА_1 вказує, що йому не було роз`яснено його права, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, навіть під час оголошення поліцейським ОСОБА_3 складеного ним протоколу ААД №456235, не роз`ясненні порядок проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від проходження огляду, що є порушенням його права на захист. Зазначені вище факти та обставини свідчать про те, що такі дії працівників поліції свідчать про порушення ними вимог ст.256 КУпАП та розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395. До того ж, поліцейськими було порушено пп. 8, 10 розділу 2 Інструкції, оскільки направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції не було складено акту огляду на стан сп`яніння, який мав бути складений у двох примірниках, один з яких мав бути вручений водію.Також, встановлено з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, що дії, які були вчинені поліцейськими при складанні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема заповнення направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, здійснено саме під час складання вказаного протоколу (відеозапис бодікамери 472972, файл «export-6akoz» 23:30:30 23:30:37, 23:32:47 23:32:53, 23:45:25 - 23:55), а сама процедура складання та оформлення таких матеріалів відбувалась у службовому автомобілі поліцейських без присутності ОСОБА_1 . З вказаних відеозаписів вбачається, що ознаки начебто виявленого у ОСОБА_1 наркотичного сп`янінням були зазначені поліцейськими саме при складанні Направлення та протоколу, та водієві ОСОБА_1 не були озвучені. З вказаних відеозаписів вбачається, що поліцейськими час складання Направлення та протоколу ААД №456235 відносно ОСОБА_1 зазначено формально, вказаний у документах час їх складання суперечить фактичним обставинам події. Зокрема, відповідно до запису у Направленні зазначено час його складання 26:10, з відеозапису бодікамери вбачається фактичний час його складання 23:45:25; відповідно до запису у Протоколі ААД №456235 зазначено час його складання 23:15, з відеозапису бодікамери вбачається фактичний час його складання 23:55. Вищенаведені факти та обставини свідчать про порушення процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, а сам протокол про адміністративне правопорушення та Направлення водія для огляду на стан наркотичного сп`яніння до відповідного медичного закладу не можуть бути визнані допустимими доказами, так як зазначені в них обставини та дані не підтверджуються наявними матеріалами справи та відеозаписами з бодікамери поліцейського. Згідно з поясненнями ОСОБА_1 , дослідженими в судовому засіданні відеозаписами бодікамери поліцейського, а також поясненнями поліцейського Дем`яненко С.А., наданими в судовому засіданні, вбачається, що водій ОСОБА_1 надав згоду на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, зателефонував знайомому на ім`я ОСОБА_4 , якого попросив прибути на місце зупинки т/з для забезпечення збереження автомобіля у нічний час, про що неодноразово повідомив поліцейських (відеозапис бодікамери 472972, файл «export-6akoz» 23:17:25 23:17:27, 23:18:05 - 23:18:07 та 23:18:10 23:18:15), що також підтвердив в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 . Водночас, поліцейський Дем`яненко С.А. вже о 23:18:23 прослідував до службового автомобіля для складання протоколу відносно ОСОБА_1 . Також, з відеозапису бодікамери поліцейського вбачається, що о 23:37:12 (тобто через 35 хвилин з моменту зупинки т/з) ОСОБА_1 звернувся до поліцейського з метою отримання Направлення на огляд для проходження такого огляду у медичному закладі, на що отримав відповідь про те, що таке направлення написане та лежить позаду. Водночас, як зазначено вище, з 23:32:00 до 23:45:25 вказане Направлення взагалі не було складено. Також, з відеозапису не вбачається, щоб поліцейський вручав ОСОБА_1 письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачене Додатком 1 до Інструкції, відсутні відомості про таке вручення (або відмову від отримання направлення) і в матеріалах справи. В матеріалах справи відсутні будь-які докази та свідчення про те, які саме дії ОСОБА_1 свідчили б про його відмову або ухилення від огляду. Як вбачається із запису бодікамер поліцейських, ОСОБА_1 був зацікавлений в проведенні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, вимагав від поліцейських видати йому Направлення на відповідний огляд до медичного закладу, але такі вимоги були поліцейськими проігноровані (відеозапис бодікамери 472972, файл «export-6akoz», 23:37:12). Вказана поведінка поліцейських свідчить про формальний підхід працівників поліції до проведення огляду на стан сп`яніння, що в свою чергу позбавило ОСОБА_1 можливості ознайомитися з правами та обов`язками особи, щодо якої розпочату справу про адміністративне правопорушення, наглядно зрозуміти та усвідомити дії за яких відбувається огляд особи на стан сп`яніння, а відповідно скористатися своїми процесуальними правами в повній мірі. За таких обставин, притягуваний ОСОБА_1 вказує, що притягнення його до адміністративної відповідальості за відмову від проходження передбаченого законом огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, є безпідставним, у зв`язку із чим, провадження у справі необхідно закрити на підставі підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Також, за клопотанням притягуваного в судовому засіданні були допитані патрульні поліцейські ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , щодо подій, які відбувались 29.04.2023 року та щодо складеного ними адміністративного матеріалу.

Суд, дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали та надані притягуваним та його представником докази, встановив наступне.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року відображено послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року№23-рп/2010КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатності підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння чи в нього маються ознаки такого стану, а й та обставина, що він категорично відмовився пройти відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Тому для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, передбаченої ч. 1 ст. 130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності наступних обставин:

-керування особою транспортним засобом у конкретних час і місці;

- вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння;

- наявність категоричної відмови особи пройти відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан такого сп`яніння (за пасивним чи активним критеріями).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №456253 від 29.04.2023 року вбачається, що 29.04.2023 року о 23:02 год. в м. Харків, по вул. Рибалка, 50/4, водій ОСОБА_1 керував т/з Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП ХОР ОНД (вул.Ахієзерів, 18А, м.Харків) у лікаря-нарколога відмовився.

Так, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та зазначив, що під час спілкування з поліцейськими поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці, в нього відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, рухи тіла теж адекватні. Також, притягуваний ОСОБА_1 зазначив, що категорично не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно з п. 2, п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 Розділу II вказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026(далі - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1)попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Як об`єктивно вбачається із аналізу долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, знятого працівниками поліції, не доведено факту беззаперечної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Диспозиція ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за «відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння».

Таким чином, за буквальним змістом ст. 266 КУпАП, встановленим порядком огляду водія на стан наркотичного сп`яніння є пропозиція поліцейського пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів з бодікамери поліцейського, а також поясненнями поліцейського Дем`яненко С.А., наданими в судовому засіданні, вбачається, що водій ОСОБА_1 надав згоду на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, зателефонував знайомому на ім`я ОСОБА_4 , якого попросив прибути на місце зупинки т/з для забезпечення збереження автомобіля у нічний час, про що неодноразово повідомив поліцейських (відеозапис бодікамери 472972, файл «export-6akoz» 23:17:25 23:17:27, 23:18:05 - 23:18:07 та 23:18:10 23:18:15), що також підтвердив в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 , проте, поліцейські не відреагували на це, та почали складати в службовому автомобілі протокол відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні поліцейські зазначали, що вони не були зобов`язані очікувати приїзду сторонньої особи задля забезпечення збереження автомобіля притягуваного та оскільки водій відмовлявся залишати на місці зупинки свій автомобіль та прослідувати до медичного закладу для його медичного освідування, було складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому, з відеозапису вбачається, що у водія ОСОБА_1 мова зрозуміла та чітка, рухи тіла адекватні, жодний дій щодо встановлення ознак наркотичного сп`яніння, зазначених в протоколі, співробітники поліції не проводили.

Згідно з п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

За таких обставин не можливо беззаперечно встановити відмову або ухиляння водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в цілому не за активним, не за пасивним критеріями.

За таких обставин, встановлено, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрано доказів, які б беззаперечно підтверджували вимоги поліцейського пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наявності чи відсутності стану наркотичного сп`яніння та наявність категоричної відмови ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан такого сп`яніння, тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом було встановлено ряд порушень при складанні працівниками патрульної поліції зазначеного протоколу, зокрема ст. 256 КУпАП, п.2.6. Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, ч.11 розділу 2 Інструкції, ч.4 ст.256 КУпАП, оскільки, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «гр-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП» - відсутній його підпис.

Допитані в судовому засіданні патрульні поліцейські ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 не пам`ятали, чи роз`яснювали вони притягуваному ОСОБА_1 його права під час складання адміністративного матеріалу, також на переглянутих в судовому засіданні відеозаписах не зафіксовано момент роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав та суті його правопорушення та наслідків, які настануть у разі його відмови від проходження огляду, що є порушенням його права на захист.

До того ж поліцейськими було порушено п. 10 Розд. 2 Інструкції, оскільки працівниками поліції не було складено акту огляду на стан сп`яніння, який мав бути складений у двох примірниках, один з яких мав бути вручений водію.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 266 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 01.12.2023 року.

Суддя О.В. Федорова