Справа №: 452/3123/23
П О С Т А Н О В А
10 листопада 2023 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Галин В.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,
01.08.2023 року до Самбірського міськрайонного суду Львівської області із Самбірського РВП ГУНП у Львівській області надійшли адміністративні матеріали відносно громадянина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 279028 від 29.07.2023 року зазначено, що 29.07.2023 року о 02 год. 32 хв. в с. Вишня по вул.Центральна, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Део Ланос» н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідала обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 522 від 29.07.2023 року. Від керування транспортним засобом відсторонений.
Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 заперечив викладене у протоколі про адміністративне правопорушення та зазначив, що не керував транспортним засобом при викладених у протоколі обставинах. Пояснив, що перебував у друга ОСОБА_2 , де святкували іменини «Володимира». Потім вийшов на дорогу і над`їхала поліцейська машина, він налякався і почав тікати, оскільки подія мала місце в період дії комендантської години. Працівники поліції наздогнали і затримали його. За кермом автомобіля він не перебував.
Представник ОСОБА_1 адвокат Федулов О.В. в суді зазначив, що викладене в рапорті та зафіксоване у відеозаписі містить невідповідність. При перегляді відеозапису не видно, який автомобіль їде по дорозі, на смугу зустрічного руху він не заїжджає. Видно, що працівники поліції розвернули машину і їдуть, однак не видно, щоб вони когось доганяли. В подальшому видно, автомобіль, який стоїть.
Звернув увагу на те, що відеозаписи із нагрудного відеореєстратора працівника поліції виготовлені із порушеннями вимог законодавства. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні відеофайли з місця події. Оглядом відеофайлів встановлено, що в справі знаходиться частина записів подій, що мали місце 29.07.2023 року, які є вибіркові, не послідовні та не відображають всієї картини. Жодних інших записів, які б дали змогу бачити всі обставини події, та надати їм належної оцінки, працівниками поліції не надано.
Враховуючи відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, просив закрити провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Свідок ОСОБА_3 в суді пояснив, що він є працівником поліції та складав матеріали у вказаній справі. Числа, вказаного у протоколі, він та поліцейський ОСОБА_4 заступили на патрулювання. Біля 2 години в с. Вишня Самбірського району Львівської області, вони зауважили, що їм назустріч їхав автомобіль марки «Део Ланос». Розвернувши поліцейський автомобіль, включили проблискові маячки та поїхали за цим автомобілем. Коли під`їхали до автомобіля, водій вибіг, перестрибнув огорожу та направився в сторону лісового масиву. Цим водієм був ОСОБА_1 . Оскільки він не повідомляв свої анкетні дані, його було доставлено у відділення поліції для з`ясування. Від експертизи водій відмовився. Його поведінка була зухвалою.
Свідок ОСОБА_5 у суді пояснив, що він є працівником поліції. Біля 2 години разом із напарником ОСОБА_6 перебував на чергуванні, був за кермом патрульного автомобіля. Біля 2 години в с. Вишня Самбірського району Львівської області зауважив, що їм назустріч їхав автомобіль. Він розвернув патрульну машину і поїхав за цим автомобілем. Водій, зупинивши автомобіль, вибіг із салону, побіг у провулок, де перескочив через паркан і попрямував у лісок. Вони із напарником мали намір перевірити особу водія. У подальшому возили його у відділення поліції для з`ясування анкетних даних. Події мали місце в період дії комендантської години. Водій поводив себе зухвало.
Свідок ОСОБА_2 в суді показав, що у період із 20-21 год. 28.07.2023 р. до 29.07.2023 р., у нього вдома за адресою: АДРЕСА_1 , в гостях, перебували ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 . Протягом вказаного часу всі перебували на території його домогосподарства. ОСОБА_1 нікуди не відлучався та на автомобілі не їздив. Біля 02:30 год. 29.07.2023 р. ОСОБА_1 повідомив, що йде додому та вийшов із домогосподарства ОСОБА_2 . Більше того дня він його не бачив.
Свідок ОСОБА_7 в суді показав, що біля 20-21 год. 28.07.2023 р. він разом із ОСОБА_8 приїхав в гості до ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Коли вони заходили, то неподалік із домогосподарством ОСОБА_2 він помітив автомобіль марки «Део Ланос», який належить ОСОБА_1 . Зайшовши додому до ОСОБА_2 , він побачив, що там вже знаходився ОСОБА_1 . Перебуваючи в гостях у ОСОБА_2 ніхто, в тому числі і ОСОБА_1 , нікуди на відлучався. Також ОСОБА_1 нікуди не відлучався та не їздив на автомобілі. Біля 02:30 год. 29.07.2023 р. ОСОБА_1 повідомив, що йде додому та вийшов із домогосподарства ОСОБА_2 . Сам ОСОБА_7 пробув вдома у ОСОБА_2 до ранку 29.07.2023 та коли вийшов із подвір`я, то помітив належний ОСОБА_1 автомобіль марки «Део Ланос», який був припаркований на тому ж самому місці, що й на передодні.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, слід дійти такого висновку.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У п.п. а) п. 2.9 Постанови передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з абз. 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14 за яким, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Відповідно до п. 1.10. Постанови Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» (далі - Постанова), водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 279028 від 29.07.2023 року зазначено, що 29.07.2023 року о 02 год. 32 хв. в с. Вишня по вул.Центральна, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Део Ланос» н.з. НОМЕР_1 . Із досліджених у судовому засіданні відеозаписів, які містяться на компакт-дисках, що додано до матеріалів справи, не видно, щоб ОСОБА_1 вказаного числа керував транспортним засобом марки «Део Ланос» н.з. НОМЕР_1 , як і не видно того, що цей транспортний засіб було зупинено працівниками поліції під керуванням ОСОБА_1 .
При перегляді диску з`ясовано, що зйомка не була безперервною, а епізодичною та не висвітлює всіх обставин. Вбачаються порушення вимог п.п.4,5 Розділу П Інструкції №1026, при цьому свідків, у зв`язку з неможливістю проведення відеофіксації, залучено не було.
Слід зазначити, що Верховний Суд у справі №338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст.251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.
Згідно п.п.4,5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Примусове виключення відеореєстраторів забороняється.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).
У рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На відеозаписі зафіксовано, що повз автомобіль патрульної поліції проїхав якийсь автомобіль, на якому неможливо ідентифікувати номерні знаки та марку самого автомобіля. Автомобіль по автодорозі не маневрував та не виїжджав на смугу зустрічного руху. Після цього, працівники патрульної поліції певний час розвертались на своєму автомобілі, та коли розвернулись у зворотному напрямку, то жодних автомобілів видно не було. Увесь час, коли поліцейські їхали, на автодорозі ніяких автомобілів не було. Також не зафіксовано, щоб якісь транспортні засоби з`їжджали на узбіччя. Проїхавши певний відрізок автодороги, поліцейські заїхали на вулицю біля будинку де стояв припаркований автомобіль «Део Ланос». Всупереч викладеній працівниками поліції інформації у рапорті, із вказаного автомобіля ніхто не виходив та не тікав. Відтак, на наявних в матеріалах справи відеозаписах відсутні дані, які б вказувати про керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Відповідно до ч. 4 ст. 256 КпАП України, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до п. 4 ч. 2 розділу II Інструкції, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Незважаючи на це, під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівником поліції не лише не роз`яснено ОСОБА_1 його права, регламентовані ст. 268 КУпАП, а й фактично позбавлено права скористатися правовою допомого адвоката, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора.
Так, на відеозаписі із нагрудних камер працівника патрульної поліції видно, що ОСОБА_1 неодноразово просить поліцейських зателефонувати його дружині та висловлює бажання користуватися правовою допомогою адвоката. На вказані прохання ОСОБА_1 працівники поліції лише відповідають, що дзвінок дружині та можливість скористатися допомогою адвоката нададуть потім, хоча в цей час фактично намагаються провести його перевірку на стан сп`яніння.
Допитаний в судовому засіданні інспектор ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 повідомив, що наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 відеозаписи із нагрудних камер поліцейських, це є всі записи, що перебувають в розпорядженні поліції. Чому до матеріалів справи долучено лише вибіркові відеозаписи, а не такі, щоб безперервно відображали всі обставини події, пояснити не зміг. Будь-яких інших показів у справі №452/3123/23 працівники поліції не надавали.
Із огляду на викладене, оскільки надані до суду відеозаписи із нагрудного відеореєстратора працівника поліції виготовлені із порушенням Інструкції, їх слід вважати таким, що не можуть бути належними і допустимими доказами винуватості у справі.
Рапорт інспектора поліції від 29.07.2023 року не є доказом і не підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на правову позицію ВС, яку викладено у постанові КАС ВС у справі № 524/5741/16-а, і не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому до уваги не може бути прийнятий.
Крім того, дані про вручення, згідно ч.2 ст.254 КУпАП, копії протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні, а також відсутні дані про підтвердження отриманням ним копії даного адміністративного протоколу. Навпаки, наявність копії вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення в матеріалах справи свідчить про її невручення ОСОБА_1 .
Отже, диск з відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, та протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 279028 від 29.07.2023 року, акт, висновок, суд не має підстав прийняти як доказ винності особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУпАП, як такі що складені всупереч нормам закону.
Як зазначено у п.4 Рішення Конституційного Суду України N 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року по справі N 1-34/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62).
За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, в справі не встановлено жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би беззастережно вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не підтверджується, ні протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №330965 від 11.06.2023 року, ні долученими до нього документами.
Щодо обставин цієї справи, то факт перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу засобами відеофіксації не зафіксований та спростовується покараннями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_7 . Відсутні достатні та переконливі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Аналізуючи докази у справі, суд дійшов висновку, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.247, 284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови буде складено 15.11.2023 року.

Суддя