П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 р. Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Мороз Т.М., за участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , секретаря судового засідання Крейс О.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №281475 від 24.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 24.08.2023 року о 12 годині за адресою: АДРЕСА_1 умисно висловлював погрози та образи в бік своєї дружини ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що 24.08.2023 року між ним та ОСОБА_2 відбулася сварка.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що 24.08.2023 року між нею та ОСОБА_1 відбулася сварка. ОСОБА_1 кричав, агресивно себе поводив, штовхав її та погрожував. Під час сварки побив міжкімнатні двері.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілої, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до таких висновків.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

У відповідності до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п.3 ч.1 ст.1 Закону).

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Із системного аналізу ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в сукупності з нормами ст.173-2 КУпАП вбачається, що домашнє насильство передбачає дії фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суду надано:

протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №281475 від 24.08.2023 року;

рапорт пом. чергового відділення ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Колінько М. О., складений на підставі повідомлення ОСОБА_2 ;

протокол прийняття заяви від ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.08.2023 року, в якій остання вказує, що 24.08.2023 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 вчиняв щодо неї психологічне домашнє насильство, кричав та висловлювався нецензурною лайкою в її бік, тілесних ушкоджень не наносив та фізичної сили не застосовував;

письмові пояснення ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 24.08.2023 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 вчиняв щодо неї психологічне домашнє насильство, кричав та висловлювався нецензурною лайкою в її бік, тілесних ушкоджень не наносив та фізичної сили не застосовував;

форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 24.08.2023 року.

Крім цього суду надані письмові пояснення ОСОБА_1 , зі змісту яких вбачається, що 24.08.2023 року приблизно о 12 год. у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла сварка, під час якої він ображав потерпілу брутальною лайкою та погрожував фізичною розправою. Тілесних ушкоджень не завдавав. До приїзду поліції конфлікт було врегульовано.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Як визначено ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Суд звертає увагу, що самі по собі показання потерпілої ОСОБА_2 не можуть бути доказом вини ОСОБА_1 через характер відносин сторін, які перебувають у шлюбних стосунках і сварки, яка відбулась 24.08.2023 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Розглянувши матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення в їх сукупності, враховуючи пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що факт домашнього насильства не знаходить свого підтвердження, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б вказували на вчинення адміністративного правопорушення, як зазначено в протоколі, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Із урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 173-2, 247, 251, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,

Постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити в зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя