Справа № 946/2832/23
Провадження № 3/946/1311/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 червня 2023 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., за участю захисника Петрова В.С., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

22.04.2023 ОСОБА_1 по пр. Незалежності біля будинку №10 в м. Ізмаїл Одеської області керував транспортним засобом «Renault» номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння: у встановленому порядку був проведений його огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу газоаналізатору «Drager Alcotest 7510» ARLM-0434 проба виявилася позитивною 2,60‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п./п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_2 у судові засідання неодноразово не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, під час складання якого притягуваний був повідомлений про те, що справа розглядатиметься Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 05.05.2023 о 10:00 годині, про що свідчить його особистий підпис у протоколі, копія якого їй була вручена. Але судове засідання було відкладено на 18.05.2023 за клопотання захисника Петрова В.С., у зв`язку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи. У подальшому судове засідання, призначене на 18.05.2023, також було відкладено у зв`язку з тим, що номер телефону, вказаний притягуваним у протоколі про адміністративне правопорушення, був вимкнутим, у зв`язку з чим повідомити притягуваного ОСОБА_1 про час та місце проведення судового засідання виявилося неможливим. При цьому його захисник Петров В.С. на вказану дату був повідомлений належним чином. Про час та місце проведення судового засідання 02.06.2023 притягуваний ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки про виклик до суду, в якій вказано, що вона була вручена особисто притягуваному ОСОБА_1 29.05.2023. Але притягуваний ОСОБА_1 у призначений день та час до суду не з`явився, а з`явився його захисник Петров В.С. та звернувся до суду з клопотанням про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що притягуваний ОСОБА_1 знаходиться в лавах Збройних Сил України на передовій, а повістка була отримана його матір`ю, яка не може по телефону додзвонитися до сина. При цьому, ані захисником, ані притягуваним ОСОБА_1 не було підтверджено те, що останній знаходиться на передовій, ними також не підтверджено, що притягуваний призваний на військову службу під час мобілізації, а не проходить її за контрактом. Крім того, як було вище наведено, в розписці про одержання судової повістки про виклик до суду міститься запис про те, що повістка вручена особисто притягуваному ОСОБА_1 , а не повнолітнім членам його сім`ї чи близьким родичам для передання притягуваному.

Зазначені обставини дають змогу суду дійти висновку про наявність даних про своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи. Однак притягуваний у судове засідання, призначене на 02.06.2023, у черговий раз не з`явився.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Оскільки є дані про своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також те, що розгляд цієї справи вже неодноразово відкладався, у тому числі за клопотанням сторони захисту, суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у відсутності притягуваного.

Вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння.

На відеозаписі з однострою поліцейських зафіксовано, як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а ОСОБА_1 при цьому не заперечував наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння, не виказував заперечень щодо його керування транспортним засобом. На відеозаписі також зафіксоване і проходження притягуваним ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, а також результати такого огляду, а саме показник виявленого у ОСОБА_1 алкоголю у розмірі 2,60‰. Після цього поліцейським чітко було повідомлено ОСОБА_1 про те, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом у стані сп`яніння, але ОСОБА_1 не виказав жодного заперечення з приводу цього. Він також не виказав жодного заперечення у тому числі і щодо того, що він не керував транспортним засобом, і під час оголошення йому змісту протоколу про адміністративне правопорушення після його складання

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (який відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння) та з результатів тестування за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» ARLM-0434 від 22.04.2023 вбачається, що ОСОБА_1 22.04.2023 о 23:40 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння виявлено 2,60‰ алкоголю. З цього акту також вбачається те, що притягуваний ОСОБА_1 погодився з результатами огляду.

Вказані обставини справи також підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння: на місці із застосуванням технічних засобів відеозапису був проведений огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу газоаналізатору «Drager Alcotest 7510» ARLM-0434 проба виявилася позитивною 2,60‰. Суд визнає цей доказ таким, що складений повноважною особою, а саме поліцейським, який відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП є уповноваженою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ст. 130 КУпАП.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, Інструкції та інших нормативно-правових актів.

Так, зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП випливає, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положенні» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода, які і були виявлені поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підстави для проведення його огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку.

Щодо проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «Drager Alkotest 7510 ARLM-0434» необхідно зазначити таке.

Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 №1314-VII, який набрав чинності з 01.01.2016, регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності. Засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Вказаним Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016.

Відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18.01.2018 на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager», які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» (п. 43 Додатку) ОСОБА_3 , виробник Drager Safety AG&Co.KGaA, Revalstrasse 1, 23560 Lubeck, Німеччина, мають свідоцтво про державну реєстрацію №14455/2014, у якого необмежений строк дії.

Отже, суд дійшов висновку, що газоаналізатори виробництва Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких відноситься і газоаналізатор Drager Alcotest 7510, який використовується патрульною поліцією та вже перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення його періодичної повірки та повірки після ремонту.

У роздруківці результату огляду зазначено, що датою останньої повірки (градуювання) газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» ARLM-0434 за допомогою якого був проведений огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, є 07.09.2022. Відповідно до керівництва з експлуатації газоаналізатору Drager Alcotest 7510 (що є загальнодоступним) перевірка калібрування проводяться кожні шість місяців, але можливе збільшення інтервалів між калібруванням, наприклад, до одного року, за умови аналізу параметрів сенсора та інших заходів по забезпеченню безпеки із залученням сервісної служби Drager Safety.

Стороною захисту не піддано сумніву та не спростовані вказані дані щодо проведення повірки вказаного газоаналізатора, у тому числі із залученням сервісної служби Drager Safety, у зв`язку з чим суд вважає доведеним своєчасне проходження калібрування зазначеного пристрою (у межах річного періоду), що свідчить про те, що він на законних підставах експлуатується працівниками поліції під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння серед водіїв транспортних засобів.

Отже, викладене свідчить про те, що технічний засіб, за допомогою якого проводився огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, на момент проведення огляду 22.04.2023 відповідав усім встановленим для його застосування вимогам та був придатний для застосування.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції, поліцейський надає свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки виключно на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. Однак, з досліджених судом відеозаписів вбачається, що притягуваний ОСОБА_1 не висловлював таку вимогу, у зв`язку з чим поліцейський в силу наведеного положення Інструкції і не був зобов`язаний надавати свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Також наведеним нормативно-правовими актами не передбачена обов`язкова видача та/або долучення до протоколу про адміністративне правопорушення документів на технічні засоби, за допомогою яких проводиться огляд водія на стан сп`яніння поліцейським, чи будь-яких інших документів, окрім як акту огляду поліцейським на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (п. 10 розділу ІІ Інструкції) та/або висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння (п. 20 розділу ІІІ Інструкції). Вказане, а також системне тлумачення ст. 266 КУпАП та Інструкції дозволяє дійти висновку, що виключно акт огляду поліцейським на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та/або висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння є належними доказами перебування водія у стані сп`яніння. Усі інші документи, що складаються в ході процедури огляду на стан сп`яніння, а також які маються в наявності у поліцейського або у лікаря, що проводять огляд на стан сп`яніння, у тому числі свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, інструкція з експлуатації цього засобу та будь-які інші, не можуть бути підставою встановлення наявності стану сп`яніння у особи, а тому не є належними доказами.

Саме тому при виконанні вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП щодо обов`язку збирання доказів особі, уповноваженій на складання протоколу про адміністративне правопорушення, достатньо надати належні та допустимі докази, що складені з дотриманням вимог чинного законодавства, які би свідчили про доведеність стану сп`яніння, тобто вищенаведені акт огляду поліцейським на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, якщо огляд проводився поліцейським, та/або висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, якщо огляд проводився в закладі охорони здоров`я. При цьому така особа не зобов`язана надавати інші документи, надання яких чинним законодавством прямо не передбачено.

З урахуванням однієї з основних засад судочинства змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, встановленої п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, кожна сторона, у тому числі і сторона захисту, має право відстоювати свою правову позицію, права, свободи і законні інтереси засобами, не забороненими законом, а також є вільною у збиранні та поданні до суду речей, документів та інших доказів, у тому числі з метою спростування позиції протилежної сторони, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Тому одні лише сумніви сторони захисту у достовірності та допустимості наданих протилежною стороною доказів без доведення належними та доступними засобами їх спростування не може автоматично свідчити про недопустимість таких доказів. Свою правову позицію сторона захисту відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України має довести відповідними доказами, яких суду надано не було. А перебирання судом на себе функцій захисту шляхом збирання доказів з метою підтвердження її правової позиції при наявності можливості та обов`язку щодо збирання цих доказів у самої сторони захисту, суперечитиме фундаментальним принципам змагальності та рівності сторін. До того ж сторона захисту жодним чином не була обмежена у збиранні та в поданні доказів, які на її думку мають значення для справи та спростовують позицію протилежної сторони. Так, судом неодноразово відкладалися судові засідання і були створені всі необхідні умови для реалізації стороною захисту своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а також для обстоювання стороною захисту своєї правової позиції. Саме тому, з огляду на те, що стороні захисту були створені усі необхідні умови та можливості для надання суду доказів, наявності у сторони захисту обов`язку доводити свою правову позицію, з урахуванням засади змагальності сторін, а також того, що стороною захисту не доведена неможливість самостійного одержання доказів, які на її думку є необхідними, судом відмовлено стороні захисту у витребуванні з патрульної поліції документів по пристрою «Drager Alcotest 7510» ARLM-0434, яким 22.04.2023 проводився огляд ОСОБА_1 .

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм держави Україна.

Відповідно до п/п. «а» п. 2.9. ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, з сукупності усіх досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_1 в порушення вимог вказаного п/п. «а» п. 2.9 ПДР керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

Враховуючи, що притягуваний ОСОБА_1 , згідно даним протоколу про адміністративне правопорушення, хоча і є військовослужбовцем, але вчинив порушення правил, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, то в силу ч. 1 ст. 15 КУпАП він має нести адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП на загальних підставах, за виключенням того, що до нього не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт. Також, враховуючи, що притягуваний ОСОБА_1 не є військовослужбовцем строкової служби, а також не є водієм транспортного засобу Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту, то положення ч. 3 ст. 15 КУпАП не підлягають застосуванню.

При цьому на ступінь вини притягуваного не можуть впливати і ті обставини, що він є військовослужбовцем та безпосередньо виконує важливі завдання в сфері оборони України, оскільки відповідно до ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. А відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Тому, враховуючи, що вина притягуваного ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі, то він має понести відповідальність в межах санкції зазначеної норми з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе порушення порядку користуванням правом керування транспортного засобу, що відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП є однією з підстав для накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до даних довідки старшого інспектора з особливих доручень ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 22.01.2022.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко