ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 670/169/21

Провадження № 33/4820/7/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Селезньової М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бабчинського В.К. на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 02 березня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

За постановою суду, ОСОБА_1 31.03.2021 року о 10.50 год., на автодорозі с. Слобідка Охрімовецька - с. Петрашівка, керував трактором колісним Беларус-1221.2, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем-наркологом у КНП «Віньковецька БЛ». Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9(а) ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою місцевого суду, захисник Бабчинський В.К. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова суду є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. ОСОБА_1 відмовився надати пояснення в суді, а судом не було досліджено всі докази, тому безпідставно зроблено висновок про доведеність його вини у вчиненні цього правопорушення.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення вказаний час не відповідає часу на відеозаписі, тому така обставина дає підстави вважати, що справа сфабрикована.

Апелянт стверджує, що відеозапис з місця події до матеріалів справи був долучений лише через рік після події, в якому звуковий файл знищений, внаслідок (зміни) втручання поліції, в даний відеозапис, а файли відеозапису датуються 31 січня 2008 року, тоді як подія відбулася 31 березня 2021 року.

Звертає увагу на покази поліцейського в судовому засіданні першої інстанції, який плутався в обставинах, чим ввів в оману суд.

Такі обставини справи, на думку апелянта, та аналіз практики ЄСПЛ, дають підстави вважати, що в протоколі про адміністративне правопорушення, вказані обставини не підтверджуються іншими доказами у справі, тому такий протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом вини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, уважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із приписами ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких обґрунтовується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції, дотримано не було, внаслідок чого було постановлено незаконне рішення у справі.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, основною ознакою правопорушення є вина у виді умислу або необережності.

Суддя міськрайонного суду, розглядаючи справу по суті, визнаючи ОСОБА_1 винним у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, дійшов до висновку, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував вказаним трактором у стані алкогольного сп`яніння.

Такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи і є безпідставним.

За змістом п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Матеріали справи свідчать про порушення, під час її розгляду вимог ст.245 КУпАП, відповідно до яких для прийняття законного та обґрунтованого рішення слід забезпечувати всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У розглядуваній справі суд не вжив усіх заходів для з`ясування обставин вчинення правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №488141.

З названого протоколу (а.с.2) слідує, що у вину ОСОБА_1 поставлено те, що він, у вказаному місці, керував зазначеним трактором у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи рішення у справі, суд не дав оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , як доказу його вини, крім того, не з`ясував технічні характеристики газоаналізатора Алкофор 307, яким проводився огляд лікарем-наркологом КНП «Віньковецька БД» водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, та чи є в його діях об`єктивна сторона вказаного правопорушення.

З матеріалів справи, зокрема з акта огляду на стан алкогольного сп`яніння від 31.03.2021(а.с.29) слідує, що у вказаний день, у медичному закладі КНП «Віньковецька БД» водію ОСОБА_1 лікарем-наркологом дійсно проводився, за його згодою, огляд на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу Алкофор 307, який перший раз показав результат 0,26 проміле алкогольного сп`яніння, через 20 хв. повторно проведено, цим же приладом, огляд, результат показав 0,23%о.

Відповідно до інструкції до приладу «Алкофор 307», технічними характеристиками вищевказаного приладу передбачено похибку (а.с.44), границі допустимої похибки: від 0до 0,25мг/дм3+/- 0,05мг/дм; понад 0,25-20%.

Виходячи з наведеного, в організмі ОСОБА_1 було виявлено алкоголь, за допомогою приладу «Алкофор 307», показник якого, 0,23%, з урахуванням похибки, є допустимим та не тягне за собою наслідки- притягнення особи до адміністративної відповідальності, на що не звернув увагу суд першої інстанції.

У зв`язку з вищенаведеним, висновок КНП «Віньковецька БЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції від 31.03.2021 та протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №488141 не можуть бути прийняті як докази винуватості особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, у судді місцевого суду не було правових підстав визнавати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки в його діях відсутня об`єктивна сторона цього правопорушення керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Наведені обставини, з урахуванням приписів п.1 ст.247, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП дають підставу для скасування постанови судді місцевого суду із закриттям провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бабчинського В.К. задовольнити частково.

Постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 02 березня 2022 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша