Справа 362/2969/23
Провадження 3/362/1593/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2023 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонер, жителя АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

встановив:

30.04.2023 о 20:40 год. у смт. Гребінки Білоцерківського району Київської області по вул. Партизанська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом (скутер) Honda Dio AF-62, без державного номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, порушення координації рухів) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився.

26.05.2023 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у цій справі, яке обґрунтоване тим, що цей протокол і додатки до нього оформлені поліцейськими з грубими порушеннями. Наголосив, серед іншого, що немає факту керуванням ним транспортним засобом, бо насправді «котив» через несправність керма у мопеді. Крім того матеріали справи не містять доказів факту відсторонення його від керування, що на його думку, вказує лише той факт, що був тверезий. Ствердив, що у екземплярі протоколі, який отримав від поліцейських, відсутня частина статті 130 КУпАП, що є грубим порушенням. Відеозапис, який є додатком до протоколу, є неінформативним та не може бути доказом у справі з огляду на його погану якість та небезперервність.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, після дослідження судом матеріалів справи, зокрема відеозапису події, визнав, що відмовився від проходження огляду. Пояснив суду, що йому дуже потрібне посвідчення водія, а тому просив суд не позбавляти його права керування транспортним засобом.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд установив таке.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2, п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із фабулою ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає, серед іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки п.2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозаписи події правопорушення, що відображена на електронному диску, долученому до матеріалів справи і переглянутому в судовому засіданні. Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про визнання неналежним доказом по цій справі відеозапису події, то суд зауважує, що цей відеозапис досліджено у судовому засіданні, він стосується предмета доказування по цій справі, ОСОБА_1 не заперечував, що він зображений на відеозаписі, події мають місце у вечірній час доби, вуличне освітлення відсутнє, що виключає неіформативність цього доказу, на що посилається ОСОБА_1 . Щодо небезперервності відеозапису, то суд зауважує, що сама по собі небезперевність відеозапису не порушує конституційних чи конвекційних прав ОСОБА_1 чи інтересів інших осіб.

Водночас, враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, технічних засобів відеозапису, дані записи можливі для відтворення, додані до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає їх належним і допустимим доказами у даній справі.

Так, з відеозапису № 1 (файл 2-02-05-9d6630274e1fd067273d3d9c5d7df2a5cae747fd59bba522fca15dc90649686e_8a91a52b.mp4) вбачається як ОСОБА_1 підтверджує свої анкетні дані, працівники поліції пропонують йому пройти огляд у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі (0:0:10 хв.), на що останній у вільній формі без будь-якого примусу підтверджує факт вживання алкогольного напою, керування транспортним засобом та його зупинку працівниками поліції, при цьому вину у скоєному визнає (0:0:28 хв.), надалі відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, на відеозаписі № 2 (файл 0-02-05-9ff1746a8ad34f55f98756880b5247a45b6089c113ecfcf6d9d7f6f14f49d873_13f773fa.mp4) зафіксовано факт оформлення адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП, водій ОСОБА_1 відмовляється від підпису та дачі пояснень.

На відеозаписі № 3 (файл 0-02-05-75846cdea8cff84703c5e4b32ed26136c367439a47121bf8d61c94cab5ee_eb55ce.mp4) зафіксовано як працівники поліції намагаються зупинити водія ОСОБА_1 , при цьому працівник поліції переслідує (біжить за водієм) транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 (біжить за ним), останній намагається втекти на скутері, чітко прослуховується характерний звук роботи двигуна транспортного засобу. Надалі (0:0:48 хв.) поліцейський наздоганяє водія, оскільки водій «упав», який на запитання чому втікав відповідає, що на його скутері відсутній державний номерний знак та він вживав алкогольний напій пиво. Потім на пропозицію поліцейського повернутися до службового автомобіля ОСОБА_1 намагається завести двигун транспортного засобу, водію наголошують, що необхідно тверезий водій для передачі його транспортного засобу, щоб не вилучати його на майданчик тимчасового утримання.

Так, з відеозапису № 4 (файл 0-02-05-da3b6b0a764c8aa6ca3ca978ea120277b40c6617735a36b5f1413f_323e2dfa.mp4) водія ОСОБА_2 знайомлять з адміністративним протоколом, при цьому працівник поліції повідомляє, що протокол складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП (0:0:40 хв). Водій ОСОБА_1 підтверджує викладені в протоколі обставини, жодних зауважень не висловлює.

Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-фактичними даними, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ № 231656 від 30.04.2023, де у поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено: «Вживав небагато»;

-даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.04.2023;

-даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядкуз метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке невиконане через відмову ОСОБА_1 . При цьому під час пропозиції йому пройти освідування поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису.

Не зважаючи на процесуальну позицію ОСОБА_1 щодо невизнання вини за ч.1 ст. 130 КУпАП, на переконання суду, надані докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

Суд констатує, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом прямо випливає із відеозапису (відеозапис № 1), де він особисто це підтверджує, про що зазначено вище. Крім того у момент його переслідування працівником поліції чітко чути звук, характерний для роботи двигуна внутрішнього згоряння.

Так само не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 щодо відсутності частини статті за якою складено протокол та внесення відповідних відомостей після його отримання ОСОБА_1 , оскільки це спростовується відеозаписом № 4, а тому розцінюється судом як позиція самозахисту з метою уникнути відповідальності.

Водночас керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

Всі інші зауваження ОСОБА_1 щодо порушення поліцейськими процедури оформлення цієї справи, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчить про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому клопотання про закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Призначаючи адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особи порушника, невизнання вини, та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283-285, 289, 298, 299, 301, 304, 307 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 гривень судового збору.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п"ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Повний текст постанови виготовлено 31.05.2023.

Суддя В.М. Дорошенко