справа № 619/3303/23
провадження № 3/619/1415/23
Постанова

іменем України

29 листопада 2023 року,

суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Алфьорової В.В., захисника Антоненка І.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянула у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довжик Золочівського району Харківської області, з неповною середньою освітою, одруженого, працюючого, однак офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

07.07.2023 інспектором СРПП ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції Колісником Д.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 010703 щодо ОСОБА_1 , згідно відомостей якого 07.07.2023 о 23 год 40 хв на автодорозі с. Феськи с. Мала Рогозянка водій керував транспортним засобом OPEL ZAFIRA р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та зазначив, що 07.07.2023 він керував автомобілем Opel Zafira р.н. НОМЕР_1 та рухався у напрямку Малої Рагозянки з м. Харкова після роботи. Ближче до с. Мала Рогозянка він був зупинений працівниками поліції. Після зупинки інспектор запідозрив у нього ознаки сп`яніння та почав вимагати виконати вправи на баланс та пройти освідування за допомого алкотестера Драгер 68, який, згідно інформації наданої УПП в Харківській області ДПП не використовується працівниками поліції, або проїхати у невідому йому лікарню. Після того, як він проконсультувався з фахівцем у галузі права та почав вимагати у поліцейського сертифікат на Драгер вони взагалі сіли у патрульний автомобіль та поїхали, при цьому, протокол у його присутності не складався, його ніхто не відстороняв від керування транспортним засобом, він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Його не попередили про те, що проводиться відеофіксація події, що свідчить про те, що проведення відеозапису зазначеної події було таємним, що є недопустимим. Копію протоколу йому не вручали. Місцем складання протоколу та місцем скоєння правопорушення зазначено автодорогу с. Феськи с. Мала Рогозянка, що фактично унеможливлює визначити місце скоєння правопорушення, так як ця дорога має 17 км завдовжки. У протоколі зазначено, що час керування транспортним засобом є 23 год 40 хв, а часом складення протоколу є 23 год 50 хв, проте, це не відповідає дійсності так як відеозапис починається о 23 год 49 хв та закінчується о 23 год 51 хв, час, коли було складено протокол не відомий. У протоколі відсутнє будь-яке посилання на проведення відеофіксації та додовання до нього відеозапису. У протоколі інспектором зазначені такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей, однак, така ознака сп`яніння, як почервоніння очей відсутня у переліку ознак Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів. Крім того, матеріали справи не містять відповідного акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Наявні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взагалі написані однією людиною і не містять обов`язкової фрази: «з моїх слів написано вірно, мною прочитано», яка свідчила б про те, що особа, яка ставить свій підпис розуміє його зміст. Тим паче ці свідки були допитані у судовому засіданні, які зазначили, що підписували пусті пояснення, а сам протокол взагалі підписувався без їх участі.

Суд зазначає, що правова позиція по справі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно закону кримінальної відповідальності.

Норма ст. 130 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 , є бланкетною, тому при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як передбачено п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1 розділу X Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція № 1395) передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Міністерствром внутрішніх справ та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція № 1452/735) ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При викладенні суті адміністративного правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 перебував за кермом з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, що не відноситься до ознак алкогольного сп`яніння відповідно до зазначеної вище Інструкції та запах алкоголю з порожнини рота. При цьому, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені у протоколі та були допитані у судовому засіданні, пояснили, що запаху алкоголю від ОСОБА_1 вони не чули.

У п. 5, 7, 9 Інструкції № 1452/735 зазначено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Так, на одному із фрагментів відео, яке було досліджено у судовому засіданні, ОСОБА_1 погоджується проїхати у лікарню, але поліцейські не забезпечили доставку цієї особи до найближчого закладу охорони здоров`я і не роз`яснили йому порядок та процедуру проходження такого огляду, натомість пропонували йому провести експертизу. Крім того, на вимогу ОСОБА_1 не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Крім того, Інструкцією № 1452/735 передбачена форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка не була складена.

Крім того, відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Так, у порушення зазначених вимог Інструкції у протоколі відсутні відомості щодо спеціального технічного засобу, за допомогою якого пропонувалося пройти огляд ОСОБА_1 , а зазначено лише про те, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.

Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У розділі ІІ Інструкції 1395 зазначено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 010703 у графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» не містить підпису ОСОБА_1 або відповідного запису про відмову від його підписання. Крім того, другий примірник зазначеного протоколу не був вручений останньому під розписку.

До того ж, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що вони повідомили поліцейському свої особисті дані та підписали пустий бланк протоколу та пустий бланк пояснень, після чого одразу поїхали.

З огляду на викладене, суд зазначає, що протокол не складався у присутності ОСОБА_1 та свідків, як про це зазначено у самому протоколі, що свідчить про порушення процедури, визначеної Законом. До того ж, пояснення від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 написані ідентичним почерком, а свідки пояснили, що пояснень вони не писали, а тільки підписали пустий бланк.

Згідно з Порядком тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення затвердженого Постановою № 1086 Кабінету міністрів України від 1712.2008, у якому визначено, що тимчасове вилучення посвідчення водія на транспортний засіб здійснюється поліцейським шляхом вилучення посвідчення водія, виготовленого на бланку, та/або внесення інформації до Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Посвідчення водія тимчасово вилучається за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. У разі вчинення правопорушення, за яке передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, складається протокол про адміністративне правопорушення у двох примірниках і тимчасово вилучається посвідчення водія, про що робиться запис у протоколі. До винесення судом постанови у справі про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили поліцейський видає водієві тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом строком не більше ніж на три місяці з дати вилучення посвідчення. Форма зазначеного тимчасового дозволу затверджується МВС. У разі вчинення правопорушення, передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа має право після закінчення тримісячного строку тимчасового вилучення посвідчення водія, якщо судом не прийнято рішення про позбавлення водія права керування транспортним засобом або якщо справу про адміністративне правопорушення не розглянуто в установлений законом строк, звернутися до підрозділу поліції за місцем розгляду справи щодо продовження строку тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами на новий тримісячний строк.

У протоколі серії ААД № 010703 у графі «особу встановлено» зазначено, що особу ОСОБА_1 встановлено за посвідченням водія НОМЕР_2 ; у графі «тимчасово вилучені документи» зазначено, що посвідчення водія НОМЕР_2 не вилучалося; у графі «тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав» зазначено, що не видавався у зв`язку з відмовою.

Законодавцем передбачено, що у разі вчинення правопорушення, за яке передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, у цьому випадку правопорушення, передбачеого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейським складається протокол про адміністративне правопорушення у двох примірниках і тимчасово вилучається посвідчення водія, про що робиться запис у протоколі. Однак, не дивлячись на те, що ОСОБА_1 було встановлено за посвідченням водія серії НОМЕР_3 , останнє не вилучалося і тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, що ставить під сумніви законність складання цього протоколу та перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння.

За змістом ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Зазначене вище також дублюється в п.1 Розділу Х Інструкції № 1395 де зазначено, що водій, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, підлягає відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан сп`яніння.

У порушення зазначених вимог працівниками поліції, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом Opel Zafira р.н. НОМЕР_1 , що спростовує доводи протоколу щодо керування останнім транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Крім того, статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, дата і місце його складення.

У той час, у протоколі серії ААД № 010703 зазначено місцем складення протоколу автодорога с. Феськи с. Мала Рогозянка, без прив`язки до конкретного місця.

Дані про подію є істотними складовими формулювання обставин правопорушення, що ставляться у вину особі, та є частинами складу адміністративного правопорушення, що, відповідно, підлягає обов`язковому доказуванню.

Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Вищевикладене свідчить про те, що при складанні протоколу не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко