ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2464/23 Справа № 192/1904/23 Суддя у 1-й інстанції - Тітова О. О. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у м.Дніпро в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Безменка Микити Євгеновича,

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановила:

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 27 липня 2023 року о 23 год. 02 хвил. в с.Василівка по вул.Переможна, буд.1-3 керував транспортним засобом RENAULT LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою алкотестера 6810 результат тесту 0,49 промілє, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Назазначену постанову суду особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням про скасування судового рішення та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1. ст.247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення та його малозначністю.

Мотивує свою апеляційну скаргу тим, що водія не можна визнати винним за статтею 130 КпАП (керування автомобілем у стані алкогольного сп?яніння), якщо він діяв у стані крайньої необхідності. Такий стан ОСОБА_1 діяв обумовлює тим, що він знаходився разом з ОСОБА_2 , якій зателефонувала її мати та повідомила, що їй стало зле та терміново необхідно зробити укол, тому що сильно піднявся тиск.

Такі дії були вимушені тому, що о 23 годині таксі вже не працювало. Необхідно було терміново надати медичну допомогу.

Крім того, апелянт зазначає, що зупинка та вимога поліції про необхідність перевірки документів була безпідставною. Так, в матеріалах справи відсутні протоколи/постанови, складені поліцію за правопорушення, з підстав яких проводилась перевірка документів, а саме - за порушення будь-яких правил дорожнього руху. За ч. 1 ст. 121 КУпАП постанова до матеріалів справи не долучена.

ОСОБА_1 вказує про те, що огляд є недійсним, в силу порушення норм ст.266 КУпАП, оскільки водій не погодився із результатами огляду, а працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі та не виписано відповідне направлення. За такого огляд, проведений із порушенням вимог ст.266 КУпАП вважається недійсним.

Вказує, що відповідно до відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що водій не мав ознак алкогольного сп?яніння, а поведінка не викликала взагалі жодних сумнівів в адекватності. Він адекватно розмовляв з працівниками поліції, мова не була нерозбірливою, порушення мовлення не було, почервоніння обличчя також не було.

Крім того, посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не вірно зазначено прізвище, ім?я та по-батькові водія. Поліція написала в протоколі ОСОБА_1 , далі по тексту - ОСОБА_1 . В протоколі також невірно зазначений суд: Солонянський районний суд Солонянського району Дніпропетровської області. Вірна назва суду Солонянський районний суд Дніпропетровської області. Протокол заповнений прописними літерами замість друкованих та почерк є незрозумілим.

Апелянт зазначає про відсутність свідків під час огляду на стан сп`яніння, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про залучення свідків що є грубим порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Також ОСОБА_1 вказує на відсутність в матеріалах справи акту огляду та направлення, що також суперечить вимогам ст.266 КУпАП. Зазначає, що водій був вимушений самостійно поїхати у лікарню.

Крім того, водій вимагав дочекатися свого адвоката з метою отримання правової допомоги, але працівники поліції відмовились чекати та почали складами адміністративний матеріал. Тобто водій був позбавлений правової допомоги, що свідчить про порушення його права на захист.

Зазначає, що огляд був проведений газоаналізатором Drager Alcotest 6810, який на переконання апелянта не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Вказує, що період повірки даного приладу становить шість місяців, проте даний строк був пропущений.

Апелянт вважає, що дану справу необхідно закрити за малозначністю, оскільки концентрація парів етанолу в повітрі, що ним видихався становить 0,49 промілє, що є менше показника, який може негативно вплинути на стан водія.

Просить суд врахувати обставини, згідно з якими водій працює у службі таксі та керування авто є єдиним його джерелом доходу.

Перевіривши витребувані із Солонянського районного суду Дніпропетровської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, вислухавши самого ОСОБА_1 та його захисника на підтримку поданих в апеляційній скарзі доводів в повному обсязі, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, суддя дійшла до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.1 ст.130 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.9а Правил дорожнього руху.

Вищезазначені вимоги закону по належній перевірці наявних у матеріалах доказів виконані судом у повному обсязі.

Так, із змісту досліджених судом першої інстанції та перевірених судом апеляційної інстанції матеріалів справи встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами адміністративної справи:протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №449040 від 27.07.2023 року, результатами алкотестера Драгер, відеозаписом огляду з нагрудного відео реєстратора працівника поліції та поясненнями самого ОСОБА_1 .

Апеляційним судом були досліджені записи наявні в матеріалах справи, з яких вбачається, що автомобіль був зупинений в АДРЕСА_2 , водій якого, ОСОБА_1 , відповідно до Протоколу серії ААД №449040 від 27.07.2023 року, під час керування перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Дані технічного носія інформації свідчать про те, що працівниками патрульної поліції, відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 був проведений огляд щодо ОСОБА_1 . Відповідно до результатів огляду, встановлено, що останній знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, після чого, у разі незгоди з результатами огляду ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у медичному закладі на предмет встановлення (чи відсутності) ознак алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_1 погодився з результатами огляду.

Як убачається із змісту зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, він був складений у відповідності із вимогами ст.256 КпАП України, уповноваженою на те особою, із зазначенням серійних номерів нагрудних камер, які зафіксували процедуру зупинки та процедуру здійснення огляду.

Доводи апелянта в частині того, що в протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначені анкетні дані ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи, а саме копією паспорту та водійського посвідчення видані на ім`я ОСОБА_1 , протоколом про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що працівниками поліції зазначено, що протокол складено щодо громадянина ОСОБА_1 та ухвалою суду першої інстанції, де також вірно зазначено прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції відкидає, як аргументи невинуватості, доводи апелянта про недотримання працівниками поліції вимог ч.2 ст.266 КУпАП, оскільки під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не було залучено двох свідків, з огляду на наступне.

За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки надані суду матеріали справи свідчать про те, що процедуру огляду ОСОБА_1 зафіксовано на технічні засоби відеозапису, які долучені до матеріалів справи, тому у працівників патрульної поліції не було підстав для фіксування факту проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.

Що стосується доводів апелянта щодо відсутності підстав для зупинки автомобіля під його керуванням вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, підстави для зупинки транспортного засобу або відсутність таких підстав не спростовують факту керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння, що має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення, встановленого санкцією даної норми закону. Апеляційний суд вважає, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи акту огляду та направлення водія на огляд у медичний заклад апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я в двох випадках, а саме: 1) у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у разі незгоди водія з його результатами, тобто результатами огляду, проведеного поліцейським.

З вищевикладеного слідує, що направлення на проходження огляду водія на стан сп`яніння в медичному закладі складається поліцейським у випадку, коли водій не погоджується з результатами такого огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявив бажання пройти саме медичний огляд у закладі охорони здоров`я або відмовився від огляду на місці та виявив бажання пройти медичний огляд. Проте, долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудних камер поліцейського вбачається, що з результатами огляду ОСОБА_1 погодився.

Ставити під сумнів результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» не надається можливим, оскільки вказаний прилад згідно з роз`яснень Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів", газоаналізатор «Drager Alkotest 6810», може і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної перевірки та перевірки після ремонту. Крім того, затверджений тип засобів вимірювальної техніки Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Saftety AG &aст; Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

В даній справі, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатору «Alcotest 6810», який станом на час скоєння адміністративного правопорушення та день винесення постанови наявний у Державному реєстрі медичної техніки і виробів медичного призначення Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками Міністерства охорони здоров`я, тобто дозволений до використання МОЗ.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги, що апелянтом не оспорюються його покази надані в суді першої інстанції, відповідно до яких він свою вину визнав, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо керування автомобілем, проведення огляду за допомогою алкотестера та його результатів підтвердив. Вказав, що не відчував сп`яніння випив небагато ввечері з дружиною, але її матері стало зле, тому він вимушений був сісти за кермо, щоб відвезти жінку до її матері, щоб зробити матері укол від підвищеного тиску. Коли сам повертався додому його зупинили працівники поліції. Мати жінки з якою він живе також живе в с.Василівка приблизно за 1,5 км. від його дому, але було вже пізно, темно, та дороги в селі погані, тому він відвіз жінку, а не пішли пішки, треба було поспішати, щоб допомогти.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі апелянт не оспорює сам факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а лише оспорює наявність доказів на підтвердження факту його керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, апеляційний суд дослідив матеріали справи, оцінив докази у їх сукупності та дійшов до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглянуті судом у передбачені ст.38 КпАП України строки, а вид та розмір адміністративного стягнення визначений у межах санкції ч.1 ст.130 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги особи, що притягується до адміністративної відповідальності не спростовують встановлених судом обставин та задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

постановила:

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.В. Рябчун