Справа № 307/2126/23
Провадження № 3/307/745/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, мешканцем АДРЕСА_1 , передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ, № 005752, 06.05.2023, близько 18.35 год., прикордонним нарядом «Адміністративно-Оперативна Група» від відділу прикордонної служби «Тячів» (тип Б) на напрямку № 262 прикордонного знаку (територія Тячівської об`єднаної територіально громади Тячівського району Закарпатської області) на відстані 100 метрів від лінії державного кордону було виявлено та в подальшому затримано громадянина України ОСОБА_1 (по батькові зі слів), який спільно з громадянином України ОСОБА_2 (по батькові зі слів) здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропусками через державний кордон, чим порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме: спроба незаконного перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний України, вчинене групою осіб.

На розгляду справи ОСОБА_1 не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Свою провину у вчиненні правопорушення визнає в повному обсязі.

Вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 т. 204-1 КУпАП виходячи з наступного.

Частиною другою статті 204-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У рішенні у справі «Карелін проти росії» («Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Згідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із письмових пояснень ОСОБА_3 від 07.05.2023 вбачається, що в період з 07.05.2023, 12-ї год. по 20-у год. він перебував у прикордонному наряді «Контрольний Пост». Службу організував шляхом зупинки та візуального огляду транспортних засобів, перевірки документів осіб, які рухаються в межах прикордонної смуги та контрольованого прикордонного району, вживав заходів щодо здійснення перевірки осіб та транспортних засобів з використанням загальних профілів ризику. 7 червня, близько 18.30 год. під час огляду рейсового автобусу Мукачево-Чернівці було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в ході опитування помітно нервував, вказати куди прямує та мету свого перебування в Закарпатській області не зміг. В ході проведення фільтраційних заходів було виявлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , карту побуту Республіки Польща, та встановлено, що особа не знає до кого їде, але має чекати що її заберуть на кінцевій зупинці. В результаті опитування товариша ОСОБА_2 , встановлено, що вони мали перетнути державний кордон в незаконний спосіб з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон. ОСОБА_1 змісту адміністративно-процесуальних документів не заперечував, але під час розмови з батьком повідомив що дуже боїться його, та наслідки, які можуть його настигнути (можливо йому погрожували) після оформлення ознайомився з документами, чим затвердив це своїм особистим підписом.

Таким чином, у своїх поясненнях сержант НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_3 ствердив, що ним було затримано ОСОБА_1 на автомобільній дорозі Мукачево-Рогатин-Львів та під час перевірки пасажирів рейсового автобусу Мукачево-Чернівці і у нього виникла підозра у можливому намірі останнього незаконно перетнути державний кордон України будь-яким способом поза пунктами пропуску.

Однак, місцем зупинки рейсового автобуса, в якому знаходився ОСОБА_1 була автомобільна дорога загального призначення. Автобус зупинився на вимогу працівників прикордонної служби, які несли службу на тимчасовому пункті контролю.

Враховуючи місце, де було затримано ОСОБА_1 та докази, які долучені до матеріалів справи (протокол про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне затримання, протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, надруковану комп`ютерним способом заяву ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності та про визнання вини, приходжу до висновку, що винуватість особи у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП будується на припущеннях сержанта відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_3 .

Та обставина, що ОСОБА_1 знаходився за 100 м. від кордону пояснюється тим, що автобус, у якому він знаходився як офіційний пасажир, був зупинений працівниками прикордонної служби на своєму пункті контролю, який і знаходиться за 100 м. від кордону.

Пояснення ОСОБА_3 жодним чином не підтверджені.

Крім того, слід мати на увазі, що діючий КУпАП не містить інституту замаху на вчинення адміністративне правопорушення, тобто Законом не передбачено адміністративної відповідальності за намір вчинити будь-яке правопорушення у майбутньому чи за приготування до вчинення адміністративного правопорушення.

Із приписів ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 245, 247 п. 1, 251, 280, 283 КУпАП

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Тячівського

районного суду В.І. Гримут