Справа № 738/1738/23 Головуючий у 1 інстанції Парфененко О. Я.
Провадження № 33/4823/924/23
Категорія - - ч.3 ст.172-20 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Омельяненко Л.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Місцевим судом встановлено, що 03 жовтня 2023 року близько 12 години, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в умовах особливого періоду, перебував на території тимчасового розташування підрозділу військової частини в АДРЕСА_3, в районі розосередження, у стані наркотичного сп`яніння.

17.10.2023 близько 09 години, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в умовах особливого періоду, перебував на території тимчасового розташування підрозділу військової частини в АДРЕСА_3, в районі розосередження, у нетверезому стані.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Омельяненко Л.І. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд першої інстанції спрощено та формально підійшов до вивчення матеріалів справи, не дослідивши і не надавши належної оцінки доказам. Вказує, що в матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження вживання наркотичних речовин та розпивання алкогольних напоїв, перебування та виконання обов`язків ОСОБА_1 на території військової частини в зазначений час. Зокрема, відсутні показання свідків, ким і коли був виявлений ОСОБА_1 , відсутня інформація, зареєстрована у встановленому порядку, що стала підставою для направлення ОСОБА_1 на медичний огляд, висновок службового розслідування за фактом правопорушення. Вважає, що порушена процедура проведення огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, яка встановлена ст.266-1 КУпАП. Зазаначає, що результат токсилогічного дослідження № 2590 від 17.10.2023 та виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 105 від 17.10.2023 не є належними доказами, оскільки за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду, отже огляди проведені з порушенням п. 4 розділу І та пункту 16 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року. Також, вказує, що протоколи складені з порушеннями вимог Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України №329 від 23.10.2021, а саме: відсутній підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у відповіднх графах протоколу про роз`яснення йому змісту ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також відсутні підписи свідків. Крім того, в протоколах невірно зазначене місце проживання та місце реєстрації її підзахисного.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були поінформовані належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Адімінстративна відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачена, зокрема, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи ( занять ) протягом робочого ( навчального ) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком ( розкладом занять ); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника ); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За змістом ч.1 ст.1 ЗУ «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №264/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан.

На даний час на всій території України діє особливий період.

Як слідує з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 складені протоколи серії НОМЕР_1 № 0000052 та серії НОМЕР_1 №000051 про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП, згідно яких він, 03 жовтня 2023 року близько 12 години, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, перебуваючи на території тимчасового розташування підрозділу в/ч НОМЕР_1 , у АДРЕСА_2 , в районі розосередження, в умовах особливого періоду, вжив наркотичні засоби( канабіоїди) та виконував обов`язки військової служби в стані наркотичного спяніння, і в такому стані був виявлений командуванням військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП (а.с. 3-4).

ОСОБА_1 в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення особисто написав «зі змістом протоколу ознайомлений, свою вину у вчиненні викладеного правопорушення не заперечую та визнаю, що дійсно перебував у стані наркотичного сп`яніння в тимчасовому розташуванні підрозділу в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 . Свою вину визнаю повністю, прошу суворо не карати. Заяву щодо розгляду провадження без моєї участі додаю на 1 аркуші».

Крім того, 17 жовтня 2023 року близько 09 години, військовослужбовець військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , у АДРЕСА_2 , в районі розосередження, в умовах особливого періоду, вжив алкогольні речовини та виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного спяніння, і в такому стані був виявлений командуванням в/ч НОМЕР_1 , чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.172-20 КУпАП (а.с.15-16).

В графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 по суті порушення особисто написав «зі змістом протоколу ознайомлений, свою вину у вчиненні викладеного правопорушення не заперечую та визнаю, що дійсно перебував у стані алкогольного спяніння в тимчасовому розташуванні підрозділу в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 . Свою вину визнаю повністю, прошу суворо не карати. Заяву щодо розгляду провадження без моєї участі додаю на 1 аркуші».

Тобто, самим правопорушником не заперечувався факт його знаходження, як військовослужбовця, в стані наркотичного та алкогольного сп`яніння в розташуванні свого військового підрозділу в особливий період.

Отже, протоколи про військове адміністративне правопорушення є документами, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколах про військове адміністративне правопорушення, також підтверджуються:

- витягом з Наказу командира військової частини №239 від 19.08.2023, згідно з яким ОСОБА_1 з 19 серпня 2023 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою стрільця-помічника гранатометника (а.с.8.);

- копією військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_1 (а.с.6);

- результатом токсикологічного дослідження № 2590 від 17 жовтня 2023 року, складеному КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», відповідно до якого в біологічному матеріалі, відібраному у ОСОБА_1 03 жовтня 2023 року, виявлено наркотичні речовини канабіноїди (а.с.5);

- випискою № 105 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 17.10.2023, складеною КНП «Менська міська лікарня», відповідно до якої 17 жовтня 2023 року о 9 год 40 хв, ОСОБА_1 встановлений діагноз «Алкогольне сп`яніння», результат тестування - 1,056 проміле (а.с.17).

Слід зазначити і те, що будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколів щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколів до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість уповноваженої особи, яка складала протоколи про військове адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 у результатах розгляду справи або притягненні останнього до адміністративної відповідальності.

Посилання апелянта на несвоєчасне складання протоколів про військове адміністративне правопорушення не спростовує вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності та не є підставою для закриття справи.

Протоколи про військове адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складені з дотриманням вимог ст. ст. 254-256 КУпАП та містять всі необхідні для розгляду справи відомості, передбачені вищевказаною статтею, та суттєвих недоліків не мають. Достовірність відомостей, зазначених у протоколах, сумнівів не викликає, оскільки такі узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколів.

Твердження апелянта про не роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав, не заслуговують на увагу, оскільки зі змістом протоколів ОСОБА_1 був ознайомлений, в яких зазначено, що йому роз`яснювалися права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Необґрунтованими є і доводи апеляційної скарги про порушення порядку проведення медичного огляду, оскільки не були залучені два свідки та не проводилась відеофіксація.

Так, згідно з ч.6 ст.266-1 КУпАП, застосування спеціальних технічних засобів відеозапису або залучення двох свідків під час проведення огляду, здійснюється тільки у випадку, коли огляд військовослужбовця проводить уповноважена посадова особа із використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

З матеріалів справи вбачається, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводила не посадова особа Військової служби правопорядку у Збройних Силах України із використанням спеціальних технічних засобів та тестів, а лікар у медичному закладі, тому були відсутні підстави для застосування спеціальних технічних засобів відеозапису або залучення двох свідків.

Посилання апелянта на порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МОЗ України, МВС України від 09.11.2015 №1452/735, при проведенні огляду на стан сп`яніння, суд не приймає до уваги, оскільки вказана Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння працівниками поліції на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я, втім огляд військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не передбачає дотримання вимог вищезазначеної Інструкції

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими. Таку позицію сторони захситу слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні військових адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки він, як військовослужбовець, в умовах особливого періоду перебував на території тимчасового розташування підрозділу військової частини, в районі розосередження, 03.10.2023 року - у стані наркотичного сп`яніння та 17.10.2023 року - у нетверезому стані, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Омельяненко Л.І. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний