КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/2153/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 382/1229/22

30 травня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційні скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Сидоренко Ольги Павлівни на постанову Яготинського районного суду Київської області від 15 лютого 2023 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 154076 від 30 жовтня 2022 року, водій ОСОБА_1 30 жовтня 2022 року о 10 год. 17 хв. на М03 Київ-Харків 111 км., Яготинський р-н, Київська обл., керував транспортним засобом Mercedes-Benz S 500, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального приладу Alkotest 7510, результат: 0,35 ‰.

ПостановоюЯготинського районного суду Київської області від 15 лютого 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з такою постановою суду, 02 березня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Сидоренко О.П. звернулася з апеляційною скаргою, яку постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2023 року повернуто особі, яка її подала, оскільки адвокатом не додано до апеляційної скарги, передбачені ст.. 271 КУпАП документи, що підтверджують її повноваження на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

30 березня 2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Сидоренко О.П. повторно направила апеляційні скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду та Яготинського районного суду Київської області, в яких просила скасувати постанову Яготинського районного суду Київської області від 15 лютого 2023 року та закрити провадження у справі.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст.. 63 Конституції України, ст..ст. 266, 268 КУпАП при складенні протоколу, що є порушенням права на захист ОСОБА_1 .

Вказувала, що працівниками поліції не було запропоновано водію ознайомитись з документами щодо сертифікації і реєстрації приладу, з сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, з інструкцією з експлуатації спеціального технічного засобу до проведення огляду поліцейським на місці зупинки із застосуванням зазначеного технічного засобу.

Крім того, вказувала, що виявлені поліцейським ознаки сп`яніння жодним чином не відображаються в зовнішньому вигляді, ході, поведінці та мові ОСОБА_1 на відеозаписах, що долучені до протоколу.

Посилалася на те, що акт огляду та результати огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складено та підписано різними працівниками поліції.

Зазначала, що час зупинки водія, що зазначений в протоколі, не відповідає часу, що відображений в відеозаписах.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували факт вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, враховуючи, що вперше з апеляційною скаргою сторона захисту звернулася протягом десяти днів з дня винесення постанови, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови як такий, що пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Губенко І.В. підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційних скаргах, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Губенка І.В., апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративні правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, результатами приладу «Драгер», який склав 0,35‰.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 2.9.а ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 154076 від 30 жовтня 2022 року, водій ОСОБА_1 30 жовтня 2022 року о 10 год. 17 хв. на М03 Київ-Харків 111 км., Яготинський р-н, Київська обл., керував транспортним засобом Mercedes-Benz S 500, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального приладу Alkotest 7510, результат: 0,35 ‰.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 30 жовтня 2022року серії ААД №154076;

даними проведеного тесту за допомогою приладу ALCOTEST DRAGER 7510, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 0,35 ‰;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 у графі «з результатом згоден» поставив свій підпис без зауважень;

відеозаписом з камер №474284,475749

З відеозапису з камери №474284 вбачається, що 30 жовтня 2022 року працівниками поліції було зупинено автомобіль Mercedes-Benz S 500, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 за перевищення швидкості. Під час спілкування з водієм працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Після цього працівниками поліції було запропоновано водію пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що водій погодився. Результат огляду: 0,35 ‰, після чого водій ОСОБА_1 вказав «трішки пив». В подальшому поліцейський повідомив водію, що він відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Будь-яких заперечень щодо порядку огляду та його результатів водій ОСОБА_1 не висловлював.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9а Правил дорожнього руху України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з метою уникнення відповідальності. При цьому, суд першої інстанції надав належну правову оцінку наявним у справі доказам та доводам сторони захисту.

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Яготинського районного суду Київської області від 15 лютого 2023 року.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Сидоренко Ольги Павлівни залишити без задоволення.

Постанову Яготинського районного суду Київської області від 15 лютого 2023 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В. Кулікова