Справа № 336/3388/23
Провадження №3/336/2168/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 червня 2023 суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Наталія Сергіївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ст. 173 КУпАП, -

за участі адвоката Шевченко А.В.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАВ №255320 від 04.04.2023 року за ст.173 КУпАП, вбачається, що 07.02.2023 року о 15-20 год., ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , виражався грубою нецензурною лайкою в сторону гр. ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою та кинув в бік її автомобіля «Рено-Сандеро», державний номерний знак НОМЕР_1 , пляшку з водою, чим порушив громадський порядок. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, неодноразово викликався до суду шляхом зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення місця розгляду справи, так і за допомогою направлення судових повісток за адресою, вказаною в протоколі та шляхом надісланням SMS-повідомлення на номер телефону, зазначений у протоколі. Згідно довідки про отримання SMS-повідомлення ОСОБА_1 отримав завчасно. Заяву про відкладення розгляду справи чи заперечення на протокол до суду не подав.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності особи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку особи (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах «Олександр Шевченко проти України» (заява N 8371/02, п.27, та «Трух проти України» заява № 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи той факт, що судом вжиті всі заходи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи, що ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про розгляд справи в суді, також те, що право на захист не було порушено, оскільки в судовому засіданні інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Шевченко А.В., суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні адвокат Шевченко А.В., заперечила щодо складання протоколу відносно ОСОБА_1 зазначивши, що жодних належних та допустимих доказів підтверджуючих винність останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, матеріали справи не містять, доказів того, що ОСОБА_1 перебував за адресою вчинення правопорушення (м.Запоріжжя, вул. Чарівна, 107) матеріали справи не підтверджено та суду не надано. Заявила клопотання про закриття провадження по справі за відсутність складу адміністративного правопорушення на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 їй систематично погрожує фізичною розправою, принижує її честь і гідність. В той день вона вийшла із судового засідання по кримінальні справі, в якій вона представляє інтереси потерпілої особи, а ОСОБА_1 є обвинуваченим, та направилась до свого автомобіля, який був припаркований на стоянці Шевченківського районного суду м.Запоріжжя. Після того, як вона сіла за кермо, то побачила ОСОБА_1 перед її автомобілем, який висловлювався на її адресу нецензурною лексикою. Вона виїхала зі стоянки та поїхала у бік вул. Чарівної в м.Запоріжжя. Під час керування автомобілем, вона побачила як за нею швидко їде автомобіль «Мерседес». Вона вирішила, що це їде ОСОБА_1 . Через це, вона вирішила зупинитись на паркові, біля магазину «Економ+» та викликати поліцію. В цей час вказаний автомобіль заблокував їй виїзд і вона побачила, що за кермом автомобілю сидить ОСОБА_1 . Вона опустила водійське вікно та почула, що останній на її адресу висловлюється нецензурною лексикою. Через декілька секунд вона почула глухий удар по її автомобілю. Почувши, що вона викликає поліцію, ОСОБА_1 поїхав. Вийшовши з автомобіля, вона побачила, що поруч з її автомобілем лежить пляшка з водою. Вона здогадалась, що саме цією пляшкою і кинув у бік автомобіля ОСОБА_1 . Просила суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 173 КУпАП та притягнути його до відповідальності.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, переглянувши відеозапис, наданий потерпілою ОСОБА_2 , приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 ч.1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Статтею 173 КУпАП встановлено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт; стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Також обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наслідки у вигляді порушення громадського спокою і спокою громадян.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, вказаний протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме не зазначено якими саме діями ОСОБА_1 порушив громадський порядок і спокій громадян, що є наслідком дрібного хуліганства, наслідком якого передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 07.02.2023 приблизно о 15.00 год. він перебував в Шевченківському районному суді м.Запоріжжя, оскільки знаходиться в статусі обвинуваченого по кримінальному провадженні. ОСОБА_2 є представником потерпілої особи по даному кримінальному провадженню. Після закінчення судового засідання, він, разом зі своїм адвокатом, знаходився на стоянці суду. Через декілька хвилин він побачив, що ОСОБА_2 сідає за кермо свого автомобіля та знімає його на мобільний телефон. В цей час він сказав «пока» та помахав рукою. Коли вона від`їжджала, то показала непристойний жест «ФАК», який складений з пальців рук. Це його образило і він вирішив її наздогнати та з`ясувати стосунки. Він на автомобілі наздогнав ОСОБА_2 та припаркувався за нею. В цей час двигун «заглох», заблокувавши автомобіль ОСОБА_2 . Він не міг від`їхати, оскільки двигун не заводився. Перебувавши в салоні автомобіля він чув як ОСОБА_2 висловлювалась на його адресу нецензурною лексикою, в свою чергу, він робив теж сема. Під час конфлікт, який стався між ними, ніхто зауваження їм не робив, громадський порядок вони не порушували. Також зазначено, що між ним та ОСОБА_2 стався словесний конфлікт, у бік автомобіля він нічого не кидав, словесних погроз на адресу ОСОБА_2 він не висловлював.

В судовому засіданні суддею було досліджено відеозапис з телефону, який був наданий потерпілою ОСОБА_2 , з якого вбачається, що на стоянці Шевченківського районного суду м.Запоріжжя біля автомобілів знаходиться ОСОБА_1 , який махає руками і щось говорить, що саме не чутно. Відео тривалістю приблизно 1 хвилини.

До вказаного відео суд відноситься критично та не приймає його як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки жодним чином не підтверджує винність останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Окрім того, вказане відео не несе інформаційного змісту відносно подій, які відбулись за адресою АДРЕСА_2 , оскільки на відео зафіксовані події, які відбулись біля Шевченківського районного суду м.Запоріжжя за адресою м.Запоріжжя, вул. Чарівна 117а.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані: лист-повідомлення від 24.03.2023, рапорт від 24.03.2023, супровідний лист від. 24.03.2023, рапорт від 24.03.2023, постанова про закриття кримінального провадження від 24.03.2023, ухвала Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.02.2023 (№336/1329/23, провадження №1-кс/336/170/2023), рапорт від 07.02.2023), протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 08.02.2023, протокол огляду місця події від 07.02.2023, протокол огляду місця події від 24.03.2023 з фотографіями, протокол допиту потерпілої ОСОБА_2 від 08.03.2023, протокол огляду предмету від 09.03.2023, доручення, рапорт, запит, письмові пояснення ОСОБА_1 , фото паспортних даних ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 суду не представлено.

Вказані факти свідчать про безпідставність та неправомірність складеного протоколу.

Посилання в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_2 на той факт, що вона вимушена була купити зброю саме через переслідування та погрози ОСОБА_1 , жодним належним доказом не підтверджено.

В результаті аналізу досліджених доказів, суддя дійшов висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого йому діяння.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

В ході розгляду справи не встановлено обставин та не підтверджено належними та допустимими доказами, які б свідчили про умисні дії ОСОБА_1 , які направлені на вчинення дрібного хуліганства, а саме, порушити громадський порядок та спокій громадян.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання адвоката Шевченко А.В. щодо закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Тому, у світлі всього вищевикладеного, у той час як провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ст.173 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі ч.1 ст.247 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст.173, 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Повний текст постанови складений 01.06.2023.

Суддя: Н.С. Звєздова