Номер провадження: 33/813/600/23
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Воронової Є.Р., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Аліна М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнутий судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Постановою суду першої інстанції встановлено, що 07 жовтня 2022 року о 04 годині 40 хвилин у м. Одесі по вул. Єліна, 47 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (хитка хода, почервоніння очей та різкий запах з порожнини роту).

Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції захисник Алін М.В подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та на підставі п.1) ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 та не повідомляв його про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Копія постанови не надсилалась на його адресу засобами поштового зв`язку.

Лише 17 березня 2023 року захисник Алін М.В. ознайомився з матеріалами справи і отримав копію оскарженої постанови.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що:

1)суд послався у постанові на номер іншого протоколу, який не має відношення до даної справи;

2)у постанові суд послався на неіснуючий відеозапис, оскільки в матеріалах справи відсутній диск з відеозаписом з портативного реєстратора №47372;

3)ОСОБА_1 не порушував Правила дорожнього руху, а отже у працівників поліції були відсутні передбачені законом підстави для зупинки його транспортного засобу;

4)водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер»;

5)під час складання протоколу поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України;

6)направлення на огляд водія було складено не під відеозапис після закінчення складання протоколу, копія направлення водію не видавалась.

Позиції учасників апеляційного розгляду

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Алін М.В. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів відповідно до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з п.2.5) Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №358277, з фабули якого убачається, що 07 жовтня 2022 року о 04 годині 40 хвилин у м. Одесі по вул.Єліна, 47 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (хитка хода, почервоніння очей та різкий запах з порожнини роту). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_1 . При цьому в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 будь-яких зауважень або заперечень щодо обставин, викладених у фабулі протоколу не навів, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що досліджений протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

З метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом був досліджений відеозапис інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні розглядаємого правопорушення.

На вказаному відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 повідомив поліцейських про те, що він був в гостях та вживав пиво.

Від пропозиції поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager» та в закладі охорони він формально погодився, проте не заперечував, що керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_1 погодився на складання відносно нього протоколу про його відмову від проходження на стан сп`яніння, оскільки бажав щоб його автомобіль відтранспортували до місця його проживання та хотів спати.

При цьому інспектор поліції роз`яснив ОСОБА_1 про те, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП і що відносно нього буде складено протокол саме за цією статтею, а справа буде передана до суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не порушував Правила дорожнього руху, а отже у працівників поліції були відсутні передбачені законом підстави для зупинки його транспортного засобу апеляційний суд визнає безпідставними.

Так, згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами) з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який діяв і у момент розглядаємих подій.

Згідно з розпорядженням начальника Одеської обласної військової адміністрації на момент події відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території Одеси та Одеської області діяла комендантська година у період з 23 години 00 хвилин до 05 годин 00 хвилин, у зв`язку з чим у зазначений час заборонялось перебування людей на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими о 04 годині 40 хвилин 07 жовтня 2022 року, тобто водій здійснював рух під час дії комендантської години.

За таких обставини поліцейські мали право зупинити такий автомобіль з метою перевірки документів водія транспортного засобу, встановлення його особи, тощо.

Доводи сторони захисту про те, що направлення на огляд водія було складено не під відеозапис після закінчення складання протоколу апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки водій ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності не за фактом керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за фактом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, який вже сам по собі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Алін М.В. не навели будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що працівники патрульної поліції під час складання адміністративних матеріалів діяли неправомірно.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Апеляційний суд вважає, що докази які були повторно дослідженні під час апеляційного розгляду, зокрема відеозапис події, поза розумним сумнівом доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який керуючи автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладено судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Аліна М.В. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Аліна М.В. залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко