П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2023 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

з участю

прокурора Свачія М.І.,

особи, відносно якої складено протокол -

ОСОБА_1 , захисника Вароди П.Б.

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , працює на посаді директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги»

за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» ( далі - підприємство, лікарня, КНП «ТМКЛШД») є підприємством, що надає медичні послуги населенню м.Тернополя. Підприємство є правонаступником прав та обов`язків Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги, створеної на підставі рішення Тернопільської міської ради за №6/13/12 від 16 серпня 2011 року. Засновником і власником є Тернопільська міська рада. Підприємство здійснює медичну та господарську некомерційну діяльність, підзвітне Тернопільській міській раді. Координацію діяльності Підприємства здійснює уповноважений орган - відділ охорони здоров`я та медичного забезпечення Тернопільської міської ради (п.п. 1.1.,1.2. Розділу 1. «Загальні положення» Статуту).

Положеннями підпунктів 6.2.1, 6.2.2. п.6.2., пунктами 6.3., 6.4. та підпунктами 6.6.1., 6.6.2, 6.6.3, 6.6.4., 6.6.5., 6.6.11. п. 6.6. та пунктами 6.7., 6.8. Розділу 6. «Управління Підприємством» Статуту визначено, що управління Підприємством здійснюється відповідно до цього Статуту на основі поєднання прав Власника, уповноваженого органу управління та Директора щодо господарського використання комунального майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник затверджує статут та зміни до статуту Підприємства. Приймає рішення про реорганізацію і ліквідацію Підприємства, призначає голову ліквідаційної комісії, затверджує ліквідаційний баланс.

Поточне керівництво діяльністю Підприємства здійснює Директор, який призначається на посаду на умовах контракту. Призначення Директора на посаду та звільнення з посади здійснюється міським головою. У контракті зазначається строк найму, права, обов`язки і відповідальність Директора, умови його матеріального забезпечення і звільнення з посади (припинення дії контракту), інші умови найму передбачених контрактом та чинним законодавством. Директор Підприємства безпосередньо підпорядковується Уповноваженому органу управління майном та несе персональну відповідальність за виконання покладених на Підприємство завдань і здійснення ним своїх функцій. Діє без доручення від імені Підприємства, представляє його в усіх установах та організаціях. Розпоряджається коштами та майном відповідно до чинного законодавства України та цього статуту. Укладає договори, видає доручення, відкриває в установах банків та органах Державного казначейства рахунки. У межах своєї компетенції видає накази та інші розпорядчі акти, дає вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників Підприємства. Обирає форми і системи оплати праці, встановлює працівникам конкретні розміри посадових окладів, премій, винагород, надбавок і доплат на умовах, передбачених колективним договором. Директор Підприємства є представником Підприємства, діє в межах своїх повноважень та представляє інтереси Підприємства у держаних органах, установах та організаціях, а також у взаємовідносинах з українськими та іноземними організаціями та фізичними особами. Директор Підприємства, його заступники, медичні директори та керівники підрозділів у межах своїх повноважень здійснюють поточне керівництво Підприємством та його підрозділами.

Таким чином, ОСОБА_1 , як директор КНП «ТМКЛШД» наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, тобто є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Відповідно до вимог пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами відповідальності за корупційні та правопорушення, пов`язані з корупцією, є посадові особи юридичних осіб публічного права.

Згідно з вимогами Розділу 1 «Загальні положення» Контракту, укладеного 31.10.2022 між Тернопільською міською радою та ОСОБА_1 (надалі - Керівник), Керівник зобов`язується безпосередньо здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, у тому числі забезпечувати належний рівень медичного обслуговування населення, ефективну діяльність підприємства, раціональне використання і збереження закріпленого за закладом майна, раціональний добір кадрів, створювати умови для забезпечення належного рівня медичного обслуговування населення. Керівник є повноважним представником закладу під час реалізації повноважень, функцій, виконання обов`язків підприємства, передбачених законами, іншими нормативно-правовими актами і статутом підприємства. Керівник підзвітний Відділу охорони здоров`я та медичного забезпечення Тернопільської міської ради у межах, установлених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом.

Як зазначено у п.4, п.п. 1, 22 п.5, пп.1,4,5,6 п. 7 Розділу 2 «Права та обов`язки сторін» Контракту, керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємства, організовує його господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання підприємством завдань, передбачених законодавством, статутом підприємства і цим контрактом. Керівник Підприємства зобов`язується: організовувати роботу підприємства відповідно до Статуту, договору про медичне обслуговування населення Тернопільської міської територіальної громади; затверджувати наказами підприємства положення про структурні підрозділи підприємства, інші положення та порядки, що мають системний характер, зокрема положення про щомісячне або щоквартальне преміювання працівників за підсумками роботи підприємства.

Керівник має право діяти від імені Підприємства, представляти його інтереси на підприємствах, в установах та організаціях. Розпоряджатися коштами підприємства в межах обсягів та у порядку, визначеному законодавством. Застосовувати заходи заохочення та накладати на працівників дисциплінарні стягнення відповідно до законодавства. Видавати у межах своєї компетенції накази, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників закладу.

У п. 13 Розділу IV Колективного договору, укладеного між адміністрацією КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» та профспілковою організацією КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» на 2023-2027 роки, адміністрація зобов`язується преміювати працівників за досягнення високої ефективності та якості роботи, за пропаганду та впровадження нових методів лікування, застосування у роботі досягнень науки та передових методів праці, в тому числі при наданні платних медичних послуг населенню.

Відповідно до вимог п.п. 3,8 Положення про порядок преміювання та надання матеріальної допомоги в т.ч. на оздоровлення та нарахування надбавок за вислугу років працівників КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», погодженого 05.01.2022 головою

профспілкової організації та затвердженого головним лікарем КНП «ТМКЛШД» (зі змінами, внесеними загальними зборами 14.02.2023), премію нараховують кожному працівнику залежно від показників діяльності Підприємства (структурного підрозділу), особистого внеску в загальні результати роботи підрозділу, Закладу. Премію не обмежують граничними розмірами в межах фонду оплати праці.

Розмір премії визначають як у відсотковому співвідношенні до

посадового окладу за фактично відпрацьований час так і грошовому виразі у вигляді фіксованої суми відповідно до особистого внеску кожного працівника в загальні результати роботи. Премію виплачують за рахунок економії фонду оплати праці.

Відповідно до умов п 1.6. наказу Міністерства праці та соціальної політики України, МОЗ України № 308/519 від 05.10.2005 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення» конкретні розміри доплат, надбавок та інших виплат визначаються керівником закладу, установи за рахунок і в межах фонду заробітної плати та відображаються в розрахункових відомостях на виплату заробітної плати.

Встановлено, що наказом за № 65-К від 06 листопада 2008 року Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги, ОСОБА_1 призначено на посаду головного лікаря з 06 листопада 2008 року по 05 листопада 2009 року за контрактом.

Згідно з наказом медичного директора з лікувальної роботи КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» № 132-К від 01 листопада 2022, ОСОБА_1 продовжено термін перебування на посаді директора підприємства з 02 листопада 2022 року по 01 листопада 2027 року за контрактом.

Згідно з наказом за №52к від 07 серпня 2014 року ТМКЛШД ОСОБА_2 прийнято на посаду лікаря-ортопеда - травматолога травматологічного відділення.

Відповідно до наказу за №100-К від 31 серпня 2022 року ТМКЛШД, ОСОБА_2 лікаря-ортопеда-травматолога травматологічного відділення переведено на 0,5 ставки посади лікаря ортопеда-травматолога та 0,5 ставки посади лікаря травматолога травматологічного відділення ургентної служби.

19 квітня 2023 ОСОБА_1 , як директором КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» ТМР, винесено наказ № 50 «Про преміювання працівників за результатами роботи 1 кварталу 2023 р. в КНП «ТМКЛШД», яким визначено грошову премію працівникам лікарні, в тому числі, сину ОСОБА_2 у розмірі 16 200,00 гривень.

25 вересня 2023 року ОСОБА_1 винесено та підписано наказ за № 109 «Про преміювання працівників КНП «ТМКЛШД» за виконання особливо важливих робіт», яким останній визначив грошову премію працівникам, у тому числі сину ОСОБА_2 у розмірі 2850 грн.

17 червня 2022 року ОСОБА_1 підписано наказ за №84 « Про преміювання працівників КНП «ТМКЛШД», яким ним особисто визначено премію працівникам лікарні до професійного свята - Дня медичного працівника, у тому числі сину ОСОБА_2 у розмірі 3 283 грн.

24 липня 2023 року ОСОБА_1 підписано наказ за №93 «Про преміювання працівників КНП «ТМКЛШД», яким директор особисто визначив грошову премію працівникам до професійного свята - Дня медичного працівника, у тому числі сину ОСОБА_2 у розмірі 2850 грн.

Встановлено, що ОСОБА_1 не

повідомив у встановлених цим Законом випадках та порядку свого

безпосереднього керівника, а саме Тернопільську міську раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів при підписанні наказів від 19.04.2023 № 50, від 25 вересня 2023 року за № 109, від 17 червня 2022 року за №84, від 24 липня 2023 року за №93, якими особисто визначив грошову премію працівникам, у тому числі ОСОБА_2 .

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 27.10.2023 №8, ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 .

Приватний інтерес директора КНП «ТМКЛШД» ОСОБА_1 під час видачі наказів від 19 квітня 2023 року за № 50, 25 вересня 2023 року за № 109, 17 червня 2022 року за №84, 24 липня 2023 року за №93 полягав у бажанні додаткового матеріального збагачення свого сина ОСОБА_2 за рахунок отримання грошових премій у наступних розмірах 16 200,00 грн, 2850 грн, 3282 грн та 2850 грн відповідно.

Підписуючи вказані накази про встановлення та виплату своєму сину відповідної доплати з метою матеріального збагачення на зазначені суми, ОСОБА_1 розумів і усвідомлював, що саме його син отримає ці грошові кошти у вигляді премії.

Наявність у ОСОБА_1 зазначеного приватного інтересу, реалізація ним службових повноважень як керівника підприємства, підписання наказів щодо преміювання працівників, у тому числі свого сина, відбувалась під впливом суперечності між його приватним інтересом і повноваженнями директора закладу, що в розумінні Закону України «Про запобігання корупції» є реальним конфліктом інтересів.

Наявність суперечностей між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями обумовлена тим, що останній як директор наділений правом приймати рішення щодо встановлення премій працівникам та будучи зацікавленою особою у сприянні матеріальним інтересам сина, маючи дискреційні повноваження з прийняття чи неприйняття рішень, реалізував такі повноваження шляхом підписання наказів.

Конкретний кінцевий розмір премії працівникам лікарні визначав ОСОБА_1 як керівник закладу, а тому останній повинен був відмовитись від підписання вказаних наказів та повідомити Тернопільську міську раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів для вжиття заходів щодо його врегулювання.

Реальний конфлікт інтересів полягає в суперечності між службовими повноваженнями ОСОБА_1 , які виражались у праві видавати відповідні накази про виплату доплат та премій працівникам підприємства, та приватним інтересом останнього обумовленого особистою зацікавленістю у матеріальних цінностях близької особи, який полягав у можливості включення свого сина до зазначеного наказу та в подальшому отримання ним додаткової грошової винагороди, шляхом використання своїх службових повноважень, як директора підприємства, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість вчинення дій.

Реалізуючи повноваження директора підприємства та підписуючи накази про преміювання працівників, в тому числі щодо виплати премії сину ОСОБА_2 , останній не міг бути об`єктивним та неупередженим щодо надання оцінки результатам роботи близької особи, його особистого вкладу у результати діяльності та зразковому виконанню службових обов`язків, оскільки був зацікавленим у прийняття рішення задля подальшого матеріального збагачення сина.

ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений з Законом України «Про запобігання корупції», що підтверджується Антикорупційною програмою КПН «ТМКЛШД», затвердженою наказом директора №18А від 24.01.2022 року.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, у тому числі й ОСОБА_1 зобов`язані, зокрема, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Таким чином, ОСОБА_1 працюючи на посаді директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, всупереч інтересам держави та в порушення вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив у встановлених Законом випадках та порядку Тернопільську міську раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед підписанням та видачею наказів від 19 квітня 2023 року за № 50, 25 вересня 2023 року за № 109, 17 червня 2022 року за №84, 24 липня 2023 року за №93 щодо виплати премій працівникам лікарні, в тому числі сину ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, за вище викладених обставин, ОСОБА_1 у порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», діючи в умовах реального конфлікту інтересів, особисто видав та підписав накази від19 квітня 2023 року за № 50, 25 вересня 2023 року за № 109, 17 червня 2022 року за №84, 24 липня 2023 року за №93 щодо виплати премій працівникам лікарні, зокрема сину ОСОБА_2 .

Таким чином, своїми діями, які виразились у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Постановою суду від 01 грудня 2023 року, у відповідності до вимог ст.36 КУпАП справи за зазначеними протоколами про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП об`єднано в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав та щиро розкаявся.

Захисник Варода П.Б. пояснив, що ОСОБА_1 визнає свою вину у вчиненні даних правопорушень та щиро розкаюється, не заперечує щодо накладення на нього штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

Прокурор пояснив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП повністю доведена наявними у справі доказами. Посилаючись на наведене, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованих йому правопорушень та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що передбачене санкцією більш важчої частини статті, з врахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та думку прокурора щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, дослідивши в сукупності наявні у справі докази та кожен зокрема, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Так, адміністративна відповідальність за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП настає за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з вимогами примітки до ст.172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", в тому числі посадові особи юридичних осіб публічного права.

Відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»:

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Слід зазначити, що фінансові питання завжди створюють для особи, на яку поширюється дія Закону №1700-VІІ, передумови для виникнення приватного інтересу, зумовлені особистою вигодою, а саме покращенням свого матеріального стану. Відповідно, наявність у такої особи організаційно - розпорядчих або адміністративно-господарських повноважень, пов`язаних з вчиненням/невчиненням дій, прийняттям рішень стосовно себе утворює потенційний конфлікт інтересів, а реалізація стосовно себе таких повноважень - реальний конфлікт інтересів.

близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта;

посадова особа юридичної особи публічного права - голова та член наглядової ради, ради директорів, виконавчого органу, комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), ліквідатор, керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар такої юридичної особи публічного права, а також особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, та її заступники, голова та члени іншого органу управління юридичної особи (крім консультативного), якщо утворення такого органу передбачено законом або статутом юридичної особи публічного права;

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 займаючи посаду директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», особисто видав та підписав накази від 19 квітня 2023 року за № 50, 25 вересня 2023 року за № 109, 17 червня 2022 року за №84, 24 липня 2023 року за №9 щодо преміювання працівників лікарні, якими, у тому числі, визначив особисто премію своєму сину ОСОБА_2 .

Вказане рішення прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки між приватними інтересами ОСОБА_1 , які полягають у додатковому матеріальному збагачені сина ОСОБА_2 , покращенням його матеріального становища, та його службовими повноваженнями як директора лікарні щодо можливості встановлення та виплати премії, виник реальний конфлікт інтересів, який вплинув на об`єктивність та неупередженість при видачі наказів від 19 квітня 2023 року за № 50, 25 вересня 2023 року за № 109, 17 червня 2022 року за №84, 24 липня 2023 року за №9.

За таких умов, а саме наявності реального конфлікту інтересів, ОСОБА_1 зобов`язаний був повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про таку наявність, свого безпосереднього керівника та не вчиняти дій та не приймати рішень до прийняття безпосереднім керівником або керівником органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, та повідомлення про прийняте рішення.

ОСОБА_1 був беззаперечно обізнаний про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішень щодо виплати грошових премій сину ОСОБА_2 та вчинення дій шляхом підписання відповідних наказів про преміювання, під час фактичного підписання цих наказів, проекти яких йому надано на підпис разом із списком працівників та розміром премій.

Разом з тим, ОСОБА_1 своєчасно до прийняття відповідних рішень не повідомляв Тернопільську міську раду про наявність реального конфлікту інтересів при видачі наказів від 19 квітня 2023 року за № 50, 25 вересня 2023 року за № 109, 17 червня 2022 року за №84, 24 липня 2023 року за №9 , які також стосувались виплати грошової премії близької йому особи.

Факт неповідомлення ОСОБА_1 . Тернопільську міську раду про наявність зазначеного вище реального конфлікту інтересів, підтверджується наявним у матеріалах справи листом-повідомленням Тернопільської міської ради за № 24421-Ю/2023 від 06 листопада 2023 року.

За вказаних обставин та аналізуючи в сукупності викладені обставини, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КпАП України, тобто неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про реальний конфлікт інтересів та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При накладенні стягнення, суд на підставі положень ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, щире розкаяння ОСОБА_1 , відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, а тому приходить до переконання, що до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу в межах, визначених санкцією, за більш серйозне з числа вчинених правопорушень, що буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, та необхідним для запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 172-7, 280, 283, 284, 287 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення із врахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу на користь держави в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн 00 коп.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний штраф.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя І.М.Черніцька