Справа № 496/6281/23
Провадження № 3/496/4477/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

31.08.2023 року о 22:10 год. в с. Усатове, вул. Садова, 2, ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес, д/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та продувки в «Драгер» відмовився, також відмовився від підпису в адміністративних матеріалах. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, пояснив, що взагалі відсутня подія, яка зазначена у протоколі, оскільки не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. З працівником поліції, який склав протокол, ОСОБА_2 має неприязні стосунки, оскільки раніше разом стояли на блокпостах в складі ТО.

Крім того, ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких просив справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданих пояснень зазначено, що у ходi ознайомлення iз матерiалами справи №4961628|/23 встановлено що, згiдно супровiдного листа ВП № 2 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеськiй областi, до суду направлено адмiнiстративний протокол cepiї ДПР18 № 170459 на 1 аркушi та довiдку. У додатках такий доказ, як файл вiдеозапису та на якому він носії - вiдсутнiй. Вказаний протокол сфальсифiковано, складено з порушенням норм дiючого законодавства. Так, ОСОБА_1 мешкає у будинку АДРЕСА_1 . 31.08.2023 року у вечiрнiй час, вже була темна пора доби, ОСОБА_1 знаходився на вулицi, неподалiк свого будинку. Автомобiль марки «Мерседес», р/н НОМЕР_1 , яким він користується, був припаркований на вулиці, біля будинку.Певний час ОСОБА_1 знаходився на вулицi. По вулицi проїзжав автомобiль полiцiї. Проїжджаючи повз ОСОБА_1 зупинились. З автомобіля вийшли два спiвробiтника полiцiї, пiдiйшли до нього та запитали, що він робить на вулицi, так як вже темна пора доби i скоро починається комендантська година.

ОСОБА_1 повідомив, що знаходиться біля свого будинку. Спiвробiтники полiцiї попросили пред`явити їм паспорт, документи на авто та водiйське посвiдчення. Данi документи знаходилися в автомобiлi. ОСОБА_1 пiдiйшов до автомобiля, дiстав вказанi документи та передав одному iз спiвробiтникiв поліції для ознайомлення. У ходi спiлкування, спiвробiтники полiцiї почали задавати питання, чи керував ОСОБА_1 автомобiлем, чи вживав спиртнi напої та повiдомили, що в них є пiдозра, що він керував автомобiлем у cтані алкогольного сп`янiння, стали пропонувати пройти обстеження на стан алкогольного сп`янiння. ОСОБА_1 вiдповiв, що автомобiлем не керував взагалi, тим бiльше у стані алкогольного сп`янiння, у зв`язку iз чим i немає сенсу та пiдстав витрачати свiй час на проходження медичного огляду чи застосовувати технiчнi пристрої. Пропонував їм перевiрити температуру двигyна автомобiля, так як він стоїть припаркований вже декiлька годин, проте спiвробiтники полiцiї вiдмовилися. Потiм, один iз спiвробiтникiв поліції пiшов до службового автомобiля, взяв електронний пристрiй схожий на планшет, та знову став пропонувати пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`янiння, тримаючи перед собою електронний пристрiй. ОСОБА_1 в черговий раз вiдмовився, так як автомобілем взагалi не керував. Пiсля цього, спiвробiтники полiцiї повернули документи, сіли у службовий автомобiль та поїхали. ОСОБА_1 поставив документи у салон автомобіля та пiшов до будинку. Вказані події мали місце 31.08.2023 року. 04.09.2023 року останній отримав телефонний дзвiнок, де абонент представився спiвробiтником вiддiлення полiцiї с. Усатове Одеський район Одеська область, звання та прiзвище не повiдомив, та запропонував прибути до вказаного відділення для повернення посвідчення водія, яке було вилучено 31.08.2023 року старшим лейтенантом поліції відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області Федосовим О.С. Перевіривши документи у салоні автомобіля, ОСОБА_1 з`ясував відсутність посвідчення водія. Йому стало зрозуміло, що 31.08.2023 року співробітники поліції фактично таємно вилучили водійське посвідчення. Прибувши 05.09.2023 року до відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 прийняла напевно співробітниця вказаного відділення на ім`я ОСОБА_3 (інші дані не повідомила), видала ксерокопію протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 170459 від 31.08.2023 року та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Жодних пояснень по вiдношенню до виданих документiв надано не було. Ознайомившись із змістом отриманої ксерокопії протоколу, стало відомо, що старшим лейтенантом поліції 1СРПП ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області Федосовим О.С. 31.08.2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 170459 відносно ОСОБА_1 про нібито вчинення ним правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 130 КУпАП.

У зв`язку iз зазначеним, 05.09.2023 року ОСОБА_1 подано на iм`я начальника відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області заяву про видачу йому другого примірника протоколі серії ДПР18 № 170459 від 31.08.2023 року та надання можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема щодо надання пояснень відносно обставин події. До теперiшнього часу відповіді не отримано. Також, 15.09.2023 року подано на iм`я начальника відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області заяву щодо надання для ознайомлення та копiювання вiдеозапису вiд 31.08.2023 року про фiксацiю скоєння адмiнiстративного правопорушення, за наслідками якого складено протокол серiї ДПР18 № 170459. До теперiшнього часу вiдповiдi не отримано. Вважаючи, що протокол серії ДПР18 № 170459 від 31.08.2023 року старшим лейтенантом поліції відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області Федосовим О.С. сфальсифіковано, а саме щодо порушенням ОСОБА_1 п. 2.5. ПДР та відмітки, що він відмовився від ознайомлення з місцем та часом розгляду справи, від надання пояснень та від підпису у протоколі, останнім 07.09.2023 року у порядку ст. 214 КПК України подано до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві, заяву про вчинення злочину, передбаченого ст. 366 КК України.

Згiдно отриманої вiдповiдi, проведення перевiрки за даною заявою доручено Одеському управлiнню ДВБ НП України. Остаточна вiдповiдь на теперiшнiй час не надходила. ОСОБА_1 31.08.2023 року не керував транспортним засобом у cтані алкогольного сп`янiння. Він взагалi не керував автомобiлем, а отже його спiвробiтники полiцiї не зупиняли. Вiдносно нього та саме у його присутностi спiвробiтниками полiцiї будь-якi адмiнiстративнi матерiали не оформлялися, протоколи про вчинення адмiнiстративного правопорушення не складалися. У вказаний день, чи наступні, ОСОБА_1 не викликався (запрошувався) до будь-якого правоохоронного органу, у тому числi i до вiддiлення поліції № 2 Одеського районного управлiння поліції № 2 ГУНП в Одеськiй областi щодо питання скоєння ним адмiнiстративного правопорушення, оформлення адмiнiстративних матерiалiв, складання адмiнiстративного протоколу, роз`яснення процесуальних прав, надання пояснень, отримання примiрника протоколу, тощо. Згiдно норм чинного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примiрниках, один з яких пiд розписку вручасться особi, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi. Як зазначалося вище, 05.09.2023 року у приміщенні вiддiлення поліції № 2 Одеського районного управлiння поліції № 2 ГУНП в Одеськiй областi ОСОБА_1 було видано ксерокопію протоколу серії ДПР18 № 170459 від 31.08.2023 року, а не другий його примірник. На факт фальсифiкацiї спiвробiтниками полiцiї матеріалів про адмiнiстративне правопорушення вказують наступні обставини: 1) до матерiалiв справи не доданi докази, передбаченi ст. 251 КУпАП, а саме: вiдсутнi акт про вiдмову вiд проходження огляду на стан алкогольного сп`янiння та направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`янiнн; 2) вiдеозапис, який зазначений в протоколi про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 170459 вiд 31.08.2023 року, зроблений на планшетний пристрiй. Марка, серiя, реєстрацiйнi данi, тощо, вказаного пристрою вiдсутнi. Вiдеозапис не мiстить вiдомостей щодо дати та часу його створення. На самому записi не видно а ні факту керуванням автомобiлем та його зупинки, а нi водiя, а нi особу, яку притягують до адміністративної вiдповiдальностi, а нi обставин складання адмiнiстративних матерiалiв, тощо. Чинне законодавство не надає права спiвробiтникам полiцiї здiйснювати вiдеофiксацiю порушень ПДР чи процедуру розгляду адмiнiстративної справи на власнi електроннi пристрої. Суд не бере до уваги докази, якi одержанi з порушенням порядку, встановленого законом; 3) вiдповідно до норми ст. 266 КУпАП особи, якi керують транспортними засобами i щодо яких є пiдстави вважати, що вони перебувають у cтані алкогольного, наркотичного чи iншого сп`янiння або щодо перебування пiд впливом лiкарських препаратiв, що знижують його увагу та швидкість реакцiї, пiдлягають вiдстороненню вiд керування цими транспортними засобами. Оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тим більше у стані алкогольного сп`яніння, його від керування транспортним засобом ніхто не відсторонював, що також об`єктивно вказує на факт фальсифікації співробітниками поліції матеріалів про адміністративне правопорушення; 4) в даних умовах є незрозумілим, з яких саме підстав ОСОБА_1 був зупинений, за яких обставин, де і коли.

Останній просив особливу увагу звернути на наявнiсть непоодиноких фактів фальсифiкацiї спiвробiтником полiцiї Федосовим О.С. матерiалiв про адмiнiстративне правопорушення, зокрема за ст. 130 КУпАП. Так, Одеським апеляцiйним судом розглянуто справу про адмiнiстративне правопорушення № 496/3547/23. За обставинами справи, співробітником 1 СРПП ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області Федосовим О.С. 01.01.2023 року складено протокол серії ОБ № 07565З вiдносно ОСОБА_4 за ст. 130 КУпАП, де останнiй нiбито керував автомобiлем з явними ознаками алкогольного сп`янiння (почервонiння очей, запах алкоголю з порожнини рота, не стiйка хода). Вiд проходження огляду на стан алкогольного сп`янiння шляхом продування на приладi «Драгер» вiдмовився, вiд пiдпису та пояснення вiдмовився. Згiдно постанови Одеського апеляцiйного суду вiд 25.09.2023 року, вищевказаний протокол про адмiнiстративне правопорушення визнано недопустимим доказом та цiлком ймовiрно може мiстити ознаки пiдробки.

З метою попередження подальших порушень з боку працiвникiв полiцiї пiд час збору доказiв та оформлення матерiалiв про адміністративні правопорушення, Одеським апеляцiйним судом доведено до вiдома керiвництво ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області про неналежне виконання вимог ст. 251 КУпАП поліцейськими ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області під час збору доказів у цій справі.

До письмових пояснень ОСОБА_1 долучив: заву від 05.09.2023 року, адресовану начальнику відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області Рибаку Ю.В. про видачу йому другого примірника протоколі серії ДПР18 № 170459 від 31.08.2023 року та надання можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема щодо надання пояснень відносно обставин події; заяву від 15.09.2023 року, адресовану начальнику відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області Рибаку Ю.В. про надання для ознайомлення та копiювання повного вiдеозапису вiд 31.08.2023 року щодо фiксацiї скоєння адмiнiстративного правопорушення, за наслідками якого складено протокол серiї ДПР18 № 170459; лист Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві від 23.09.2023 року про те, що звернення ОСОБА_1 щодо протиправних дій співробітників поліції направлено до Одеського управління ДВБ НП України для організації проведення перевірки та вжиття заходів відповідно до вимог чинного законодавства; лист Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки від 04.10.2023 року, в якому зазначено, що прийнято рішення про скерування звернення ОСОБА_1 щодо неправомірних дій співробітників поліції до ОУРП № 2 ГУНП в Одеській області для організації його розгляду, проведення перевірки, вжиття заходів реагування, за наявності підстав, вирішення питання щодо призначення службового розслідування, із залученням працівників Одеського управління ДВБ Національної поліції України, а також прийняття рішення згідно діючого законодавства України; постанову Одеського апеляційного суду від 25.09.2023 року по справі № 496/3547/23.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, з доданими до нього документами, вислухавши та дослідивши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події і складу правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння або у неї були явні ознаки алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У Постанові Верховного суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 року по справі № 560/751/17 зазначено, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

За пунктами 1.3., 1.9 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху зазначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема за порушення вимог п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції підлягають лише особи, які керують транспортним засобом.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) чи відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Для виявлення правопорушення транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, тобто, до зупинки транспортний засіб має знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли транспортний засіб рухається. Саме по собі знаходження особи у транспортному засобі навіть і за кермом у стані сп`яніння не має наслідком складу правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, так як така особа не керує транспортним засобом.

Чинне законодавство, зокрема, Правила дорожнього руху, не містять визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення наведено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.02.2019 року по справі №404/4467/16-а (провадження №К/9901/21130/18) зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Згідно ст. 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, за ст. 130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 19.02.2020 року по справі № 496/4315/16-а дійшов висновку, що обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або невчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.

Суд, оглянувши відеозапис, який було надано працівниками поліції на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння встановив, що на відеозаписі видно, що у вечірній час, ОСОБА_1 , знаходячись на вулиці біля свого автомобілю, розмовляє з працівником поліції, який повідомив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, в ході огляду відеозапису встановлено, що працівником поліції не були роз`яснені права та обов`язки ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП.

Разом з цим, суд зауважує, що на відеозапису не зафіксовано а ні обставини зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , а ні факт того, що цей транспортний засіб рухався. На відеозаписі зафіксована лише розмова між працівником поліції та ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування транспортним засобом, доводи якого, не спростовані відеозаписом.

Таким чином, вказаним відеозаписом не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, у протоколі серії ДПР18 № 170459 вказано, що ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з місцем та часом розгляду справи, надання пояснень та підпису в адміністративних матеріалах. Проте, на відеозаписі не зафіксовано факт такої відмови, як і не зафіксовано те, що протокол був складений саме 31.08.2023 року у присутності ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є актом обвинувачення, та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення, тобто відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки невідповідність протоколу вказаним вимогам, свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.

Із суті адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , вбачається, що він керував автомобілем Мерседес, д/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода).

Пунктами 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735 від 09.11.2015 року), встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП, Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Однак, на цьому етапі водій ще не вважається винним. Далі законодавець надав право водію пройти ще один незалежний огляд, а саме у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП)

При цьому, огляд може проводитися не у будь-якому медичному закладі, а у закладі, який включено в Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення такого огляду. Цей перелік затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду в інших закладах заборонено законом.

Частиною 6 ст. 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 8 розділу ІІ Інструкції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права складати протокол за ст. 130 КУпАП. У такому випадку, Закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення, тощо.

І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст. 130 КУпАП відсутні.

Зазначені вимоги нормативних актів працівниками поліції дотримані не були.

В матеріалах справи відсутні направлення ОСОБА_1 на медичний огляд в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт про відмову від проходження такого огляду.

Вказані обставини підтверджують те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 проходити медичний огляд в закладі охорони здоров`я.

Частиною 1 ст. 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, поліцейський, склавши протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в порушення вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, не зазначив про те, чи було ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом та кому було передано автомобіль.

Вказані обставини доводять той факт, що ОСОБА_1 дійсно не керував транспортним засобом у алкогольному сп`янінні, у іншому випадку, він мав би бути відстороненим від керування автомобілем, проте щодо цього відсутні відомості у протоколі.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п. 110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97).

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 130, 245, 247, 251-252, 266, 280, 283, 284, 287-289 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.Л. Пасечник