ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2533/23 Справа № 243/5092/23 Суддя у 1-й інстанції - Дюміна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця с. Демидів Вишгородського району Київської області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2023 року встановлено, що 14.09.2023 року о 18-00 год. солдат ОСОБА_1 перебував на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з постановою суду 1-ї інстанції, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2023 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що перебуває постійно поза населеними пунктами у близькості до бойових дій з агресором, не має постійного доступу до пошти, вільного пересування та Інтернету, а лише раз на тиждень має можливість за допомогою «Старлінг» вийти в Інтернет та переглянути свою пошту.

В апеляційній скарзі просить скасувати постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2023 року стосовно нього. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд 1-ї інстанції порушив норми процесуального права, провів необ`єктивний, упереджений та однобічний розгляд справи, що призвело до грубого порушення його права на захист. Звертає увагу, що у військовій частині, де він проходить службу, у нього сформувалися неприязні стосунки з деякими посадовими особами, які причетні до «заробітку на крові», повз виплатами військовим, в тому числі з безвісті зниклих. На свою адресу отримував погрози помститися йому. Вказує, що в день складання адміністративних матеріалів не знаходився в населеному пункті, а знаходився на одинці у лісосмузі поза жодним населеним пунктом протягом декількох тижнів без будь-якого забезпечення, в тому числі продовольчого. Вважає, що матеріали були сфальсифіковані, про наслідки розгляду яких він дізнався із додатку «ДІЯ» лише 28.10.2023 року. Звертає увагу, що він не писав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання вини.

У доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_1 просить суд, в разі відмови скасувати постанову суду 1-ї інстанції, замінити покарання зі штрафу на мінімальний строк арешту в умовах гауптвахти, так як з нього знято всі преміальні надбавки, і він не має коштів для своєчасної сплати штрафу, який на підставі ст. 308 КУпАП подвоїдься.

Позиції сторін в суді :

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про місце, день та час судового розгляду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що дану справу просить розглянути за його відсутності. Клопотань на адресу суду про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду 1-ї інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 26 вересня 2023 року за відсутності ОСОБА_1 . З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була надіслана на адресу суду поштовим відправленням 06 жовтня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що матеріали справи не містять даних про вручення копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , а також ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_1 та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що висновки суду 1-ї інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП адміністративного правопорушення за викладених у постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом 1-ї інстанції доказах. Суд першої інстанції при розгляді зазначеної справи дав належну правову оцінку діям ОСОБА_1 , з якою погоджується апеляційний суд.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, зокрема:

- даними, які містяться в протоколі серії ДНК-2 № 7146 від 14.09.2023 року, відповідно до яких 14.09.2023 року о 18-00 год. солдат ОСОБА_1 перебував на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 1805 від 14.09.2023, який проводився в присутності свідків, з якого вбачається, що під час огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, кількість алкоголю в організмі ОСОБА_1 склала 1,522 ‰;

- результатом тестування алкотестером «Алконт» U8300 прилад № 83013395 від 14.09.2023 року о 19-13 год., згідно з яким місткість алкоголю в організмі ОСОБА_1 склала 1,522 ‰;

- військовим квитком серії НОМЕР_3 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та з 09.10.2022 року перебуває в складі військової частин НОМЕР_2 .

Сукупність вищевказаних доказів засвідчують перебування на території тимчасового розташування підрозділу військової частини ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме перебування на території тимчасового розташування підрозділу військової частини у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 перебував 14 вересня 2023 року поза межами тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 спростовуються дослідженими матеріалами справи. Так, ОСОБА_1 14.09.2023 року було доставлено командиром взводу охорони та патрульно-постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У присутності двох свідків 14.09.2023 року було проведено такий огляд, під час якого було встановлено наявність алкоголю в організмі ОСОБА_1 , що склала 1,522 ‰ Із чеку з результатом тестування ОСОБА_1 алкотестером «Алконт» U8300 прилад № 83013395 вбачається дата 14.09.2023 року та час о 19-13 год.

Протокол про адміністративне правопорушення, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та на чеку з результатом тестування містяться підписи ОСОБА_1 .

Отже, суд апеляційної інстанції відноситься критично до доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він не писав заяву про визнання вини та розгляд справи за його відсутності, не був присутній у межах тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 , та вважає такі доводи лінією захисту апелянта для уникнення відповідальності.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не було надано будь-яких доказів на підтвердження фальсифікації матеріалів справи або підробки його заяви до суду про розгляд справи за його відсутності.

Отже, приходжу до висновку, що місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн. відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника. Суд не вбачає підстав для застосування до правопорушника стягнення у виді арешту в умовах гауптвахти, оскільки таке стягнення буде неспіврозмірним вчиненому та вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2023 рокущодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин