Номер провадження: 33/813/1400/23
Номер справи місцевого суду: 521/6454/23
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І,

за участю:

секретарки судового засідання - Гасанової Л.Я.к.,

захисника адвоката Садікова О.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Садікова О.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.07.2023 року

установив

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.07.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 13 лютого 2023 року о 15 годині 45 хвилин у м. Одеса по вул. Житомирська, 50 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, звужені. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції складено протокол серії ААД №428311 від 13 лютого 2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі адвокат Садіков О.О. в інтересах ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає наступне:

13 лютого 2023 року приблизно о 15:40 був зупинений працівниками патрульної поліції на вулиці Житомирській №50 та після перевірки документів, інспектор зауважив, що в нього є підстави вважати, що він перебуває у алкогольному сп`яніння;

Згідно роздруківки результату проведеного тесту за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 7510», результат перевірки було вказано 0,00%

Після чого інспектор патрульної поліції зауважив, що в результаті огляду у нього виявлені ознаки наркотичного сп?яніння, а саме зіниці його очей не реагують на світло.

Зазначив, що прибувши о 16 год. 35 хв. в КНП «ООМЦІЗ» він очікував своєї черги для проведення відповідного медичного огляду та тільки о 17 год. 03 хв. підійшли до лікарів КНП «ООМЦІЗ» які уповноваженні проводити відповідну медичну експертизу, однак провести її було неможливо, з підстав того що він просто не міг це зробити.

Крім того, стверджує, що не можливо встановити, з яких причин відбулося зупинення транспортного засобу під його керуванням водія та незважаючи на відсутність порушення Правил дорожнього руху.

Також, на підтвердження факту, що він, ОСОБА_1 , не перебуває у стані наркотичного сп`яніння, останній надав висновки на огляд наркотичного сп`яніння №000270 від 23 лютого 2023 року, №000303 від 24 лютого 2023 року та №000346 від 10 березня 2023 року.

На підставі викладеного, представник ОСОБА_1 , просить суд закрити адміністративне провадження у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник адвокат Садіков О.О. підтримали доводи апеляційної скарги, та просили її задовольнити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, співробітники поліції долучили наступні матеріали (докази):

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №428311 (а.с. 3), відповідно до змісту якого 13.02.2023 об 15:45 год. ОСОБА_1 в м. Одесі по вул. Житомирській, 50, керував транспортним засобом «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, звужені, при цьому, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України;

- направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 від 13.02.2023 року (а.с. 5);

- відеозапис із камери нагрудного відео-реєстратора співробітників патрульної поліції (а.с. 6).

Водночас, на підставі аналізу змісту оскаржуваної постанови вбачається, що її мотивувальна частина взагалі не містить переліку досліджених судом 1-ої інстанції доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також у постанові відсутня належна правова оцінка доказів та не наведені жодні мотиви прийняття судом 1-ої інстанції рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

За встановлених обставин апеляційний суд констатує, що оскаржувана постанова не відповідає встановленим процесуальним законом вимогам щодо обґрунтованості та вмотивованості судового рішення.

Окрім того, апеляційним судом було досліджено відеозапис із нагрудної камери відео-реєстратора співробітників поліції (а.с. 6), із аналізу якого вбачається, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була безпідставною, в подальшому під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у інспектора патрульної поліції виникла підозра у перебуванні останнього у стані алкогольного сп`яніння та було запропоновано водієві пройти тест за допомогою газоаналізатору «Драгер» на що останній погодився, та пройшов тест, результат якого склав 0,00%, в подальшому у співробітників патрульної поліції виникла підозра про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння та запропоновано водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 не відмовився від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі, а навпаки одразу погодився на вимогу поліцейського та повідомив, що не вживав ні алкоголь, ні наркотичні засоби, в подальшому поліцейський пояснює ОСОБА_1 , що водій зобов`язаний пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та наслідки відмови від проходження огляду.

Вимогами ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Після доставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Лікарем було надано час для здачі аналізу та достатню кількість води для вживання ОСОБА_1 , однак, останній не зміг здади необхідну кількість сечі для проведення аналізу. Працівники поліції та співробітники медичної установи неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 , що, якщо він не зможе здати аналіз сечі, це буде розцінено як відмова від проходження огляду.

З відеозапису вбачається що ОСОБА_1 вживав воду, в подальшому заходив до туалету, але сечу так і не здав, посилаючись на відсутність фізіологічного бажання та зазначає співробітникам та лікарю.

Однак, як вбачається лікар медичного закладу, до якого був доставлений ОСОБА_1 , не запропонував водію здати на дослідження біологічні зразки, зокрема: кров, слину або змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, що передбачено Інструкцією. При цьому, лікар обмежився лише пропозицією проведення медичного огляду за допомогою здачі сечі, на що ОСОБА_1 погодився та навіть спробував, проте надав недостаню кількість біоматеріалу, зазначивши, що на даний час в туалет не бажає та не заперечував на відібранні інших біологічних зразків.

Апеляційний суд вважає, що зміст відеозаписів камер поліцейських беззаперечно вказує на недотримання працівниками поліції та лікарем медичного закладу Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого ПКМУ №1103 від 17.12.2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/7350 від 09.11.2015 року.

Крім того, захисником в судовому засіданні долучені медичні висновки щодо результатів медичного огляду від 23.02.2023 року №000270, від 24.02.2023 року № 000303, від 10.03.2023 року №000346 відповідно до яких у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не виявлено.

За наведених обставин, доводи захисника про порушення порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, апеляційний суд визнає обґрунтованими.

Будь-які інші докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, з урахуванням змісту відеозаписів камер поліцейських, апеляційний суд констатує, що в матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

За таких підстав, встановлені апеляційним судом обставини справи, зокрема відсутність доказів відмови водія від проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в передбаченому законодавством порядку, виключають кваліфікацію дії ОСОБА_1 як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто відмову в установленому порядку від огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу адвоката Садікова О.О. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.07.2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік скасувати.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КупАП.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець