Провадження №: 3/752/9020/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського управління поліції Національної поліції Головного управління в м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код відсутній, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу серії ВАБ №925224 від 11.10.2023 року, ОСОБА_1 11.10.2023 року о 15 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Великій Васильківській, 32, здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, чим порушив закон, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП об`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Отже, дана норма закону є бланкетною, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих протиправних діянь, які врегульовані законом, а відтак у протоколі про це адміністративне правопорушення мають бути зазначений закон, який передбачає одержання дозволу або іншого документа дозвільного характеру та який всупереч цим приписам особа не виконала.

Разом з цим, у протоколі не вказано, які саме норми спеціального закону були порушені ОСОБА_1 , у результаті чого може настати відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У зв`язку з викладеним слід враховувати приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику ЄСПЛ, де ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає межі розгляду справи судом, зокрема в бік погіршення становища особи, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, буде порушувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Крім того, суду не надано жодного доказу того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність за обставин, вказаних у протоколі, оскільки до протоколу не додано письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який повідомив службу 102 про те, що начебто ОСОБА_1 просить в нього гроші за парковку. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Саме по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Інших доказів щодо наявності і діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, тому провадження відносно нього на підставі вказаного протоколу слід закрити.

Керуючись ст. 283-284 КУпАП, суддя

постановив:

провадження у справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко