КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/1530/23
№ апеляційного провадження: 33/824/2416/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвокатаІвченко Вікторії Петрівни на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року під головуванням судді Козак І.А. у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області 20 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрфу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Убачається, що 01 січня 2023 року о 03 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Авіаконструктора Антонова, 2 в с. Чайки Бучанського району Київської області, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія, у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , під відеозапис на нагрудну бодікамеру патрульних, за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», за результатами якого станом на 04 год 35 хв. 01 січня 2023 року в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 зафіксовано 1.16 ‰. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Не погодившись з указаною постановою, 24 квітня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Івченко В.П. подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначав, розгляд справи судом першої інстанції відбувся без всебічного повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи в їх сукупності, суд формально підійшов до розгляду даної справи, не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення по справі.

Зокрема, вказав, що судом не враховано, що на відео не зафіксовано рух автомобіля взагалі та те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, а також момент зупинки автомобіля працівниками поліції, те, що особа не погоджувалася з результатами приладу Драгер, у зв'язку з чим просив працівників поліції направити його до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказує, що судом першої інстанції порушено ст. 268 КУпАП та порушення поліцейськими процедури огляду, передбаченої ст. 266 КУпАП.

Крім того, доданий до протоколу відеозапис містить лише фіксування фрагменту проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, тобто відеозапис є неповний, а також не містить інформації щодо ідентифікації приладу на який був здійснений запис, зокрема, номер ID реєстратора, якою особою здійснювався запис, що є порушенням Закону України «Про національну поліцію» та Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100.

Крім того в апеляційній скарзі адвокат Івченко В.П. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на оскарження, захисник ОСОБА_1 - адвокат Івченко В.П., посилається на те що первинно апеляційну скаргу було подано в строк, однак постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з не наданням адвокатом витягу з договору. Про постанову Київського апеляційного суду від 10.04.2023 року захиснику стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 17 квітня 2023 року.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити адвокату Івченко В.П. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Під час апеляційного розгляду суд заслухав пояснення захисника Гойдик Т.Л. в інтересах ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити її з наведених в ній підстав.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 порушила п. 2.9а ПДР України, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, квитанцію приладу «Drager Alcotest 6820» від 01.01.2023 тест № 3526 з результатом 1.16‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, розпискою ОСОБА_2 про підтвердження факту залишення на зберігання транспортного засобу марки «Renault Megane», днз НОМЕР_1 , письмовими поясненнями свідків від 01.01.2023, відеозапис з нагрудних камер працівників поліції та пояснення правопорушника (а.с. 1-9).

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 131851 від 01.01.2023 ОСОБА_1 о 03 год. 30 хв., керував автомобілем «Renault Megane», днз НОМЕР_1 , по вул. Авіаконструктора Антонова, 2 в с. Чайки Бучанського району Київської області, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія, у присутності двох свідків, за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», за результатами якого у ОСОБА_5 зафіксовано 1.16 ‰. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З письмових пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_1 було здійснено зауваження, за пересування в комендантську годину по території Київського області вказавши, що до її кінця потрібно перебувати на паркові супермаркету «Новус», що й було зроблено ОСОБА_1 після чого він повернувся до блок посту з іншої сторони. На місце події було викликано поліцію, які прибувши виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння. Йому було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», на що водій погодився та за результатами тесту виявлено 1.16 ‰.

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 131851 від 01.01.2023 передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- квитанцією приладу «Drager Alcotest 6820» від 01.01.2023 тест з результатом 1.16‰ (а.с. 8);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6);

- розпискою про залишення на зберігання транспортного засобу від 01.01.2023 (а.с. 5);

- письмовими поясненнями свідків, в яких вони зазначили, що ОСОБА_1 був зупинений на блок посту у комендантську годину та у їх присутності пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 2-3).

- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, записаним на DVD диск, з якого вбачається, що працівниками поліції проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків за допомогою приладу "Драгер" (а.с. 9).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

На переконання суду, вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди з результатами тесту за допомогою приладу "Драгер" не приймається судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки з відеозапису убачається, що під час проведення огляду на стан сп`яніння будь-яких заперечень не надходило та з вимогою провести такий огляд в закладі охорони здоров`я протокол про адміністративне правопорушення не містить.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність на відеофіксації руху автомобіля, того що ОСОБА_1 керував ним, момент зупинки автомобіля працівниками поліції, варто зазначити наступне.

Так, показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що здійснювали службу на БП підтверджено, що ОСОБА_1 був зупинений о 03 год 30 хв., тобто у комендантську годину встановлену на території Київської області на час воєнного стану.

За змістом Закону України "Про правовий режим воєнного стану", а також відповідно до Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ № 573 від 8 липня 2020 року, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Перепустка - це виданий комендатурою документ, що надає особам, зокрема тим, які керують транспортними засобами, дозвіл на перебування в певний період доби на території, де запроваджено комендантську годину.

Контроль за дотриманням особами комендантської години здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

Під час дії комендантської години Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності.

Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину, в установленому законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, документи, що підтверджують законність перебування на території України, перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи, за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Таким чином, свідки, що проходять службу у територіальній обороні, зупинивши ОСОБА_1 в комендантську годину виконали норму закону та викликали поліцію, які у відповідності до своїх повноважень в подальшому з`ясували, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведеним тестом та відеозаписом, який містить відповідну доказову інформацію.

Даний відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, а доводи апеляційної скарги не спростовують очевидних доказів, що підтверджують вину.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, характер правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його підвищена суспільна небезпечність, унеможливлює застосування до особи, яка його вчинила, звільнення від адміністративної відповідальності із застосуванням заходів громадського впливу. Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАПбезальтернативно у виді основного стягнення установлює штраф у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Отже, таке стягнення свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності діяння, а тому законодавець установив, що виховання особи, яка вчинила таке правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, неможливе в інший спосіб, незалежно від наявності чи відсутності встановлених ст.ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, а в її діях наявний склад вказаного адміністративного правопорушення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання адвоката Івченко Вікторії Петрівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити адвокату Івченко Вікторії Петрівні в інтересах ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Івченко Вікторії Петрівни в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар