Справа №463/2127/23
Провадження №3/463/814/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянин України, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України,

в с т а н о в и в :

як вбачається із протоколу серії АА №381959 від 02.03.2023 року, ОСОБА_1 02.03.2023 року о 16 год. 20 хв., перебуваючи за місцем проживання: АДРЕСА_1 , умисно висловлював образи в сторону своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинив психологічне насильство, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Правопорушник в судове засідання за викликом суду неодноразово не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, клопотання про розгляд справи у його відсутності до суду не подав.

Потерпіла ОСОБА_2 неодноразово за викликом суду не з`являлась, причини неявки суд не повідомила. На адресу суду подала заяву, в якій повідомила, що 02.03.2023 року мав місце інцидент з її сином. Разом з тим, сімейного конфлікту не було, а на даний момент він проходить службу.

Відповідно до положень ст.268 КпАП України, у разі відсутності цієї особи справу можна розглянути на підставі матеріалів, які є у справі у відсутності правопорушника.

З урахуванням того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення може проводитися у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

У відповідності до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо доведеності вини та визначення суті правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, потерпіла ОСОБА_2 заперечує обставини викладені у протоколі, а сам протокол про притягнення до адміністративної відповідальності не підписаний потерпілою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що практика ЄСПЛ щодо розгляду скарг проти України надає доволі широкі підстави для віднесення передбачених КУпАП адміністративних правопорушень до категорії кримінальних у розумінні Конвенції.

За своєю тяжкістю звинувачення у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173-2 КУпАП за практикою ЄСПЛ прирівнюється до кримінального правопорушення, а отже при розгляді даної категорії справ мають дотримуватися специфічні гарантії для розгляду кримінального обвинувачення - презумпція невинуватості, можливість підготовки свого захисту, право на правову допомогу, право бути поінформованим про причини обвинувачення, право допиту свідків обвинувачення, право на допомогу перекладача у разі, якщо особа не володіє мовою, яка використовується в суді.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Слід враховувати, що при оцінці доказів ЄСПЛ керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, з врахуванням обставин, встановлених в ході розгляду справи, вважаю, що об`єктивних даних, які б вказували на доведення «поза розумним сумнівом» вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства відносно потерпілої не має, а тому приходжу до висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 251, 284 КпАП України, -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: Гирич С.В.