Провадження № 3/127/4835/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., за участю прокурора Приходько Д.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 27.01.2000, РНОКПП НОМЕР_2 , передбачене ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи заступником начальника відділу інформатизації Департаменту інформаційних технологій Вінницької міської ради, являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» в силу п.п «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», в період 28.08.2021 31.10.2022 займався іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) діяльністю з організовування відпочинку та розваг (КВЕД 93.29) за адресою: м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 36, в підвальному приміщенні та отримував систематично за це кошти в сумі: 28.08.2021 2000 гривень, 30.09.2021 1700 гривень, 24.01.2022 2000 гривень, 27.01.2022 1000 гривень, 11.02.2022 2500 гривень, 13.08.2022 800 гривень, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та повідомив наступне. Так, до початку його служби в органах місцевого самоврядування він дійсно займався підприємницькою діяльністю, орендуючи підвальне приміщення у ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Розпочавши в 2018 році службу в органах місцевого самоврядування, ОСОБА_1 припинив свою підприємницьку діяльність, жодних грошових коштів не отримував та навіть не з`являвся у вказаному приміщенні останні 5 років. Доступу до вказаного приміщення ОСОБА_1 немає, тому свої особисті речі забрати не може. Також, будь-яких комунальних платежів по вказаному приміщенні ОСОБА_1 з 2018 року не сплачує, але оскільки він залишився контактною особою, щодо наявних боргів в першу чергу звертаються до нього.

Щодо наявного договору оренди приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 повідомив, що ОСОБА_2 , з яким він уклав договір в 2012 році, загинув 08.03.2016, а тому станом на дату припинення господарської діяльності ОСОБА_1 , спадкоємця орендованого майна не було, у зв`язку з чим не було можливості розірвати договір оренди.

Також, ОСОБА_1 зазначив, що на разі господарську діяльність у підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 продовжив здійснювати його колишній партнер ОСОБА_3 , який уклав договір на вказаний підвал з дружиною покійного ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в 2015 році.

Крім того, з початку війни до ОСОБА_1 зверталась голова ОСББ будинку № 36 на вул. Зодчих у м. Вінниці, щодо можливості користуватись укриттям в підвалі, на що ОСОБА_1 їй повідомив, щоб ці питання вона вирішувала з ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив, що із ОСОБА_1 він знайомий з 2012 року, коли останній запропонував йому відкрити ігровий клуб, так як ОСОБА_1 спеціалізується на ремонті ігрових приставок. Так, під час діяльності клубу на ОСОБА_3 були покладені обов`язки з адміністративного керування, а ОСОБА_1 займався безпосередньо технічними питаннями. Дохід, отриманий від вказаної діяльності ОСОБА_3 особисто надсилав на картку ОСОБА_1 або він їх забирав готівкою в клубі. В середньому в місяць ОСОБА_1 забирав до 10 000 гривень доходу.

В 2018 році ОСОБА_1 влаштувався на роботу у Вінницьку міську раду, однак продовжив отримувати дохід від вказаної господарської діяльності. Діяльність клубу тривала з 2013 року до 31.10.2022.

Так, 31.10.2022 ОСОБА_1 наказав ОСОБА_3 внести орендну за приміщення за 1 рік, на що останній відмовився, тоді ОСОБА_1 вивіз всі речі та залишив лише непотріб.

01.11.2022 ОСОБА_1 повідомив, що буде продовжувати займатись вказаною діяльністю, погрожував ОСОБА_3 , використовуючи своє службове становище, тому ОСОБА_3 вирішив звернутись у правоохоронні органи з відповідною заявою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що в 2006 році вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 придбали підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому, через ріелтора ОСОБА_4 познайомилась із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які хотіли здійснювати підприємницьку діяльність у вказаному підвальному приміщенні та між її чоловіком ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір оренди вказаного підвального приміщення.

Так, близько 2007-2008 років, ОСОБА_1 в рахунок орендної плати робив ремонт, а далі став займатись комп`ютерним клубом, де сам ОСОБА_1 ремонтував на замовлення ігрові приставки.

В 2022 році до ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_1 з пропозицією укласти із ним договір на підвальне приміщення та пропонував допомогу від Вінницької міської ради, оскільки він там працює та йому стало відомо, що ОСОБА_4 зверталась до Вінницької міської ради щодо матеріальної допомоги, однак ОСОБА_4 відмовила ОСОБА_1 , оскільки з 2015 року в неї укладений договір з ОСОБА_3 .

Також, ОСОБА_4 повідомила, що її чоловік ОСОБА_2 загинув 08.03.2016 та на разі триває судовий процес щодо визначення власників підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . На одне із судових засідань в якості свідка з`явився ОСОБА_1 та дав неправдиві покази, ніби то він не знайомий з ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 зазначила, що їй відомо, що діяльність ігрового клубу припинилась лише в 2022 році, після чого ОСОБА_1 звертався щодо відключення електроенергії у підвальному приміщення за адресою: АДРЕСА_2

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що знайома із ОСОБА_1 19 років. Тривалий час він орендував підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в якому був комп`ютерний клуб, а ОСОБА_5 займалась благоустроєм території, за що ОСОБА_1 платив їй кошти. В 2018 році ОСОБА_1 запропонували роботу у Вінницькій міській раді, тому ведення підприємницької діяльності він залишив ОСОБА_3 , а сам більше там не з`являвся.

Захисник Калачик Н.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 просила суд закрити справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Прокурор Приходько Д.Є. у судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення підтримала та просила суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Суд, вислухавши думку прокурора, захисника, свідків, пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП настає за порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

Наведена норма КУпАП є бланкетною та відсилає до Закону України «Про запобігання корупції».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється: займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України; входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді)), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України, крім випадку, передбаченого абзацом першим частини другої цієї статті.

Частиною 2 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особа, призначена (обрана) на посаду, зазначену в пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана не пізніше 15 робочих днів з дня призначення (обрання) на посаду здійснити дії, спрямовані на припинення підприємницької діяльності та припинення її повноважень у складі правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, якщо особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді)), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

У строк, визначений абзацом першим цієї частини, особі, призначеній (обраній) на посаду, зазначену в п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, забороняється здійснювати підприємницьку діяльність, брати участь у діяльності та прийнятті рішень відповідними органами з дня призначення (обрання) на посаду та отримувати будь-які доходи (винагороду тощо) у зв`язку із здійсненням підприємницької діяльності або перебуванням у таких органах.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-4 КУпАП може бути виключно особа, на яку, в зв`язку з її посадою, поширюються певні законодавчі обмеження, щодо зайняття нею іншою оплачуваною діяльністю. Такий спеціальний суб`єкт існує лише тоді, коли обіймає цю посаду і правопорушення можливо вчинити тільки під час обіймання цієї посади.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 372 від 16.06.2023 слідує, що ОСОБА_1 , будучи заступником начальника відділу інформатизації Департаменту інформаційних технологій Вінницької міської ради, являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» в силу п.п «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», в період 28.08.2021 31.10.2022 займався іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) діяльністю з організовування відпочинку та розваг (КВЕД 93.29) за адресою: м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 36, в підвальному приміщенні та отримував систематично за це кошти в сумі: 28.08.2021 2000 гривень, 30.09.2021 1700 гривень, 24.01.2022 2000 гривень, 27.01.2022 1000 гривень, 11.02.2022 2500 гривень, 13.08.2022 800 гривень.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що згідно з розпорядженням міського голови від 19.07.2021 № 1251-О, ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника відділу інформатизації департаменту інформаційних технологій міської ради з 19.07.2021. Присвоєно ОСОБА_1 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування п`ятої категорії посад.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно з ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний розсуд господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Під зайняттям іншою оплачуваною діяльністю слід розуміти виконання працівником, крім основної, ще й іншої оплачуваної роботи незалежно від укладення трудового договору.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають Присягу такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити громаді та народові України, неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, сприяти втіленню їх у життя, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, сумлінно виконувати свої посадові обов`язки».

Відтак, ОСОБА_1 був ознайомлений із обмеженнями та заборонами щодо обмежень займатися іншою оплачуваною діяльністю чи підприємницькою діяльністю, про що свідчить письмове попередження від 07.06.2018.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши додані докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП повністю підтверджується крім протоколу № 372 від 16.06.2023 наступними доказами.

Так, згідно із заявою ОСОБА_3 від 27.03.2023 останній просить прийняти міри до ОСОБА_1 , який являючись держслужбовцем, а саме працівником Вінницької міської рали, займається господарською діяльністю.

З письмових пояснень ОСОБА_3 від 29.09.2023 вбачається, що ОСОБА_3 раніше був партнером ОСОБА_1 по бізнесу, а потім почав працювати адміністратором в його консольному клубі, що знаходився в АДРЕСА_2 . Як адміністратор вказаного клубу, ОСОБА_3 передавав особисто ОСОБА_1 кошти в різних розмірах, в залежності від прибутку. Всі прибутки та видатки заносили на гугл-диск. Так, у 28.08.2021 ОСОБА_1 отримав чистого прибутку 2000 грн., 30.09.2021 1700 грн., 24.01.2022 2000 грн., 27.01.2022 1000 грн., 11.02.2022 2500 грн., 13.08.2022 800 грн. Також, ОСОБА_1 брав кошти з каси та платив оренду за приміщення, за охорону та інтернет.

Вказані обставини свідок ОСОБА_3 підтвердив в судовому засіданні, а також рух коштів з отриманого доходу зафіксовано на таблицях в Excell.

Також, судом досліджено наявний в матеріалах справи аудіозапис розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 31.10.2022, з приводу орендної плати за приміщення, а також інших питань, пов`язаних з веденням підприємницької діяльності, що підтверджує причетність ОСОБА_1 до діяльності консольного клубу.

Крім того, відповідно до довідки голови правління ОСББ ОСОБА_6 слідує, що з 26.02.2022 по 10.05.2022 підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_2 використовувалось як укриття мешканцями будинку АДРЕСА_2 . Ключі від вказаного приміщення були передані орендарем ОСОБА_1 . Після використання даного підвального приміщення як бомбосховища ключі були повернуті орендареві ОСОБА_1 .

З довідки директора ПП «Фортеця-Гарант» вбачається, що в період з 09.02.2015 по 28.02.2023 ОСОБА_1 користувався послугами ПП «Фортеця-Гарант» з охорони об`єкта за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, в матеріалах справи наявна довідка, видана абонентові ОСОБА_1 , якому згідно з договором від 23.10.2012 надаються послуги інтернет за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 від 31.03.2023 слідує, що ОСОБА_1 орендував підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_2 у її покійного чоловіка ОСОБА_2 . Раніше ОСОБА_1 був оформлений ФОП з надання допоміжних комерційних послуг та у нього було своїх 2 консольних клуби, один закрився в 2021 році у квітні, а інший на АДРЕСА_2 закрився 31.10.2022.

Тобто, ОСОБА_1 займався там підприємницькою діяльністю, в клуб приходили відвідувачі, які грали ігри на приставках. Ігрові приставки належали на праві власності ОСОБА_1 , що ним і не заперечується. Всі питання по даному клубу вирішував ОСОБА_1 . В якій саме сумі ОСОБА_1 отримував кошти від діяльності клубу ОСОБА_4 невідомо, однак вона впевнена, що він їх отримував у адміністратора ОСОБА_3 .

З наявних у справі письмових пояснень ОСОБА_6 слідує, що ОСОБА_1 їй відомий, оскільки він орендував підвальне приміщення у будинку на АДРЕСА_2 , де вона обрана головою правління ОСББ. Вона бачила, що у вказаному підвальному приміщенні розташовані диванчики, на стінах телевізори та до них підключені приставки, туди приходили відвідувачі та грали у різні ігри. ОСОБА_1 приходив регулярно, був досить активним в житті будинку.

З письмових пояснень ОСОБА_7 від 31.03.2023 слідує, що ОСОБА_1 орендував підвальне приміщення на АДРЕСА_2 для ведення господарської діяльності (комп`ютерний клуб). Орендну плату ОСОБА_1 сплачував безпосередньо власнику ОСОБА_8 , а також сплачував комунальні послуги, які нараховувались за підвальне приміщення. Так як, ОСОБА_9 на разі за кордоном, він просив ОСОБА_7 слідкувати за порядком в його приміщенні. Восени 2022 року ОСОБА_8 повідомив, що за підвальне приміщення немає оплати та було прийнято рішення зустрітись із ОСОБА_1 . Разом із ним був присутній адміністратор комп`ютерного клубу ОСОБА_3 . Тоді, ОСОБА_1 пообіцяв закрити питання щодо заборгованості в найкоротший час.

Крім того, в матеріалах справи міститься звукозапис судового засідання де ОСОБА_1 був допитаний в якості свідка по справі, щодо визнання права власності на вказане приміщення, де останній повідомив, що дійсно він не припинив займатись підприємницькою діяльністю станом на 2022 рік та ним укладені відповідні договори про обслуговування вказаного приміщення у тому числі і сплату комунальних послуг.

З копій скріншотів листування в месенджері «Viber» ОСОБА_1 з ОСОБА_6 від 05.04.2022 в сукупності з іншими доказами вбачається, що ОСОБА_1 планує вирішити питання щодо заборгованості перед ОСББ та запустити діяльність клубу.

Суд не бере до уваги твердження сторони захисту щодо неналежності та недопустимості як доказу копії скріншотів листування, оскільки в розумінні ст. 251 КУпАП скріншот листування є одним із джерел доказів.

Так, у постановах Верховного Суду у справі № 905/2319/17, від 17.04.2020, у справі № 570/1369/17 від 25.03.2020, у справі № 753/10840/19 від 13.07.2020 вказано, що переписка у «Viber», «Skype» та інших месенджерах, включно з голосовими повідомленнями та іншим, є належним електронним доказом у судових справах. Електронні докази повинні оцінюватися так само, як і інші види доказів, зокрема, щодо їх прийнятності, автентичності, точності та цілісності. Обробка електронних доказів не повинна бути невигідною для сторін або надавати несправедливу вигоду одній із них.

У межах, прийнятних відповідно до національного законодавства та на розсуд суду, електронні дані повинні прийматися як автентичний доказ, допоки інша сторона не наведе відповідні обґрунтовані доводи на спростування цього. Достовірність електронних доказів презюмується до тих пір, поки немає розумних сумнівів у протилежному.

Таким чином, в сукупності дані обставини, спростовують показання ОСОБА_1 з приводу того, що він припинив діяльність з ведення консольного клубу за адресою: АДРЕСА_2 в 2018 році з моменту припинення ним господарської діяльності.

Доводи захисника Калачик Н.М. щодо спливу строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд вважає такими, що не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Зі змісту ч. 4 ст. 38 КУпАП вбачається, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст.ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що датою виявлення корупційного правопорушення є момент складання протоколу стосовно ОСОБА_1 , а саме: 16.06.2023, оскільки після з`ясування всіх необхідних даних і отримання пояснень, уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, в діях ОСОБА_1 , встановлено ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП з послідуючим складенням відповідних протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією.

Таким чином, до моменту складання протоколу відбувався лише збір даних та тільки з моменту виявлення особи та встановлення в його діях складу адміністративного правопорушення, був складений протокол про адміністративне правопорушення, що і є моментом виявлення правопорушення.

А тому, кінцевим строком притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за датою виявлення корупційного правопорушення є 16.12.2023.

Посилання захисника на порушення, допущені при складанні вказаного протоколу про адміністративне правопорушення не може слугувати самостійною підставою для звільнення особи від відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, цілком доведена та підтверджена відповідними належними доказами, які узгоджуються між собою та жодним чином не спростовані.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зі змісту ст. 33 КУпАП слідує, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує обставини передбачені ст. 33 КУпАП, а тому приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-4 КУпАП з конфіскацією отриманого доходу від підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, 172-4, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень з конфіскацією отриманого доходу від підприємницької діяльності.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: