г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/104/23
Номер провадження 3/213/225/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №422500 від 17.12.2022 року (далі - Адміністративний протокол), водій ОСОБА_1 17.12.2022 року в 23 год. 09 хв. в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Подлєпи, 22, керував транспортним засобом "Ford" днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою спеціального приладу Drager Alcotest 6820, результат тесту становить 0, 91% проміле, проходження зафіксоване на відеокамеру, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Сторчеус Г.М. надав письмове заперечення, в якому виклав всі порушення з боку поліцейського, які суд зобов`язаний оцінити і закрити провадження у справі, а також доповнив письмове заперечення наступними обставинами, які просив суд перевірити і дати відповідну оцінку - поліцейський безпідставно заявив вимогу до водія пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки перед цією вимогою не вчинив жодної дії щодо виявлення будь якого ознаку сп`яніння. Водій ОСОБА_1 є достатньо молодою людиною, раніше не притягувався до відповідальності і вперше опинившись в такій ситуації робив те, що йому казав поліцейський, що підтверджується відеозаписом з боді-камери поліцейського. Огляд проводився без свідків, при цьому у відповідний Наказ МВС України зміни не внесені і свідки повинні бути обов`язково. Після продувки Драгеру водій ОСОБА_1 запитав поліцейського - що йому слід робити зараз. І поліцейський, замість того, щоб з`ясувати, чи згоден водій із результатами огляду чи ні не повідомляє водію про його право у разі незгоди пройти такий огляд в медичній установі, а заявляє, що відносно нього буде складено адміністративний протокол. Таким чином поліцейський безпідставно позбавив водія ОСОБА_1 його права пройти огляд в медичній установі. ОСОБА_1 був впевнений у тверезості, його поведінка на відео свідчить про те, що він абсолютно тверезий і почувши про своє законне право пройти огляд на стан сп`яніння в медичній установі, куди б його доставили поліцейські не відмовився би від цього, оскільки керування транспортним засобом для нього є вкрай важливим із сімейних обставин. Також звертає увагу на ту обставину, яка на його думку є дуже вагомою - з відеозапису і з роздруківки тесту Драгер очевидний факт того, що поліцейський перед огляду ОСОБА_1 не робив контрольний тест - контрольний забір повітря даним технічним приладом, щоб встановити 0% проміле перед тим, як водій буде оглянутий. Сукупність всіх цих порушень вказує на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення і справу слід закрити.

Нормативні акти, що передбачають відповідальність за дане адміністративне правопорушення та законодавство, яким керувався суддя при прийняття рішення.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Салабіаку проти Франції" від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування особою транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України,міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 7 Закону України "Про національну поліцію", під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України "Про національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 розділу І зазначеної Інструкції визначає, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно пункту 6 розділу І зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно пункту 6 розділу ІІ зазначеної Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно пункту 7 розділу І зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Відповідно до постанови КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" (із змінами) Кабінет Міністрів України відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення постановив затвердити Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Відповідно до даного порядку огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Висновок суду.

Виходячи з дослідженого відео з боді-камери поліцейського встановлено наступне.

Під час перевірки документів поліцейський запитує водія, коли він останнє вживав алкоголь, водій відповідає, що позавчора. Зразу після відповіді водія, поліцейський, не вживаючи жодних дій щодо первісного огляду водія по встановленню ознак сп`яніння, не повідомляючи водію, що ним були встановлені певні ознаки сп`яніння заявляє вимогу про проходження огляду за допомогою технічного приладу на місці зупинки, на що водій погоджується.

Огляд водія проводиться без свідків.

Під час процедури огляду за допомогою приладу "Драгер" водій ОСОБА_1 , декілька разів видихав повітря у технічний прилад, повідомляючи поліцейському, що вперше проходить таку процедуру.

Після процедури огляду за допомогою приладу "Драгер" поліцейський повідомляє водію результати тесту і водій ОСОБА_1 запитує поліцейського, що йому зараз робити, на що поліцейський дає відповідь - зараз буде складатись адміністративний протокол. Всі подальші дії поліцейського стосуються складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, під час розгляду справи встановлені наступні порушення з боку поліцейського:

- водію заявлена вимога пройти огляд на стан сп`яніння без повідомлення водію, що у нього встановлені певні ознаки сп`яніння, виходячи з вимог чинного законодавства така вимога можлива лише при встановленні поліцейським певних ознак сп`яніння у водія. Встановлені/виявлені поліцейським ознаки сп`яніння у водія повинні бути повідомлені водію - саме на цьому і ґрунтується подальша законна вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння. З точки зору закону в даному випадку раптова вимога поліцейського без попередніх дій по виявленню ознак сп`яніння є безпідставною. В подальшому поліцейський заповнив Акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння і вписав в графу "виявлені ознаки" - почервоніння обличчя, при цьому, згідно вищезазначеної "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння" такого ознаку алкогольного сп`яніння не існує;

- огляд на стан в порушення Наказу МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", а саме: пункту 6, Розділу ІІ, відповідно до якого"огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків". Зазначений пункт Наказу на момент зупинки водія і на теперішній час не скасований, не набув змін і є обов`язковим до виконання;

- після проходження огляду за допомогою технічного приладу "Драгер" поліцейський повідомляє водію результати тесту і водій запитує, що зараз йому потрібно робити, на що отримує відповідь поліцейського, що зараз буде складатись протокол про адміністративне правопорушення. Виходячи із всіх діючих норм чинного законодавства у водія є право у разі не згоди з результатами огляду пройти його в медичній установі. При цьому поліцейський не повідомляє водію про таке право і взагалі не з`ясовує, чи згоден водій з результатами такого огляду. З відеозапису, з поведінки водія є очевидним, що він не погоджується з результатами такого огляду, також є очевидним повністю адекватна поведінка водія, яка відповідає обстановці. Таким чином сторона захисту повністю довела той факт, що поліцейський не впевнився/не з`ясував, чи згоден водій з результатами огляду і не запропонував йому, у разі незгоди пройти огляд у медичній установі, таким чином безпідставно обмеживши водія у його законних правах.

Крім того, у свою чергу, з відеозапису, а також із змісту роздруківки тесту «Драгер» в матеріалах справи повністю підтверджується і той факт, що перед оглядом водія за допомогою технічного приладу Драгер Алкотест 6820 поліцейський не робив контрольний тест - забір повітря, щоб впевнитись у тому, що технічний прилад функціонує у належному стані і перед оглядом водія повітря має 0% проміле.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У свою чергу ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства". Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З урахуванням вищенаведеного, спираючись на вимоги та норми чинного законодавства України та практику Європейського суду з прав людини суд знаходить, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не доведеною, тому підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності немає за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 266, 268, 280, 283, 284, 285 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В.Попов.