Справа № 149/357/23
Провадження № 33/801/450/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павлюк О. О.
Доповідач: Береговий О. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гайворонського Руслана Володимировича,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2023 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВН № 02/23 від 02 лютого 2023 року вбачається, що на адресу директора Державного ПТНЗ "Хмільницький аграрний центр професійно-технічної освіти» ОСОБА_1 10.11.2022, 12.12.2022, 13.12.2022, 26.12.2022 у відповідності до ст.ст. 20, 24, 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом Гаврилюком О.О. направлено адвокатські запити з вимогою надати на адресу адвоката вичерпні відповіді по суті поставлених питань.

У відповідності до ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про адвокатську діяльність» виконавець запиту був зобов`язаний не пізніше п`яти робочих днів з моменту отримання адвокатського запиту надати адвокату повну інформацію.

На запит від 10 листопада 2022 року відповіді адвокату не було надано, на запит від 12 грудня 2022 року адвокату надано відповідь-відмову за надуманими підставами, що не відповідають нормам чинного законодавства, що нібито адвокат не має права представляти інтереси родичів. На запит від 13 грудня 2022 року відповіді адвокату не надано. На запит від 26 грудня 2022 року знову надано незаконну відповідь про те, що нібито адвокат не має права представляти інтереси родичів.

31 січня 2023 року директор ОСОБА_1 запрошувався до Ради адвокатів для дачі пояснень та можливого складання адмінпротоколу. Однак він проігнорував вказане запрошення, повідомивши листом про те, що не може прибути та надати пояснення через відсутність у листі Ради додатків-запитів адвоката та інших документів. Така позиція є абсурдною, оскільки всі адвокатські запити були отримано керівництвом ПТНЗ «Хмільницький аграрний центр професійно-технічної освіти», і по частині з них надавалися відмови адвокату.

Радою адвокатів Вінницької області отримано звернення адвоката Гаврилюка О.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 212-3 ч. 5 КУпАП (порушення права на інформацію у формі фактичного ненадання відповідей по суті адвокатських запитів).

Такі дії ОСОБА_1 є порушенням ст. 212-3 ч. 5 КУпАП (порушення права на інформацію) у частині, що стосується порушення права на інформацію відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у формі ненадання відповіді по суті на адвокатський запит, що передбачає адміністративну відповідальність.

Потерпілим по даній справі визначено адвоката Гаврилюка О.О., якому спричинена моральна шкода у вигляді неможливості виконати зобов`язання перед клієнтом, незаконного ігнорування його вимог, передбачених чинним законодавством і якого необхідно викликати в судове засіданні при розгляді адміністративної справи.

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн. Стягнуто з нього судовий збір в дохід держави в розмірі 536,80 гривень.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.212-3 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ВН № 02/23 від 02 лютого 2023 року, поясненнями ОСОБА_1 , копіями адвокатських запитів та відповідей на них, іншими матеріалами справи.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Рада адвокатів Вінницької області на адресу учбового закладу не направила копії скарги адвоката Гаврилюка О.О. та інших документів пов`язаних з її розглядом, що унеможливило надати інформаційне пояснення про причини, які вказувались у ній.

Апелянт зазначає, що на його думку в протоколі про адміністративне правопорушення містяться ряд невідповідностей, оскільки учбовим закладом було надано інформацію на адвокатські запити вих. № 1.11/22 від 10.11.2022 р., 15.11.2022 за вих. № 01-15/591, за вих. 3.12/22, від 13.12.2022 р., 20.12.2022 р. № 01-15/627, які направлено через Укрпошту, свідченням чого є витяг із сайту Укрпошти.

Крім того, звертає увагу, що судом першої інстанції не було досліджено та перевірено наявність конфлікту інтересів у адвоката Гаврилюка О.О., який направляв відповідні запити в інтересах ОСОБА_2 , яка є його матір`ю та обіймає посаду заступника директора з навчально виховної роботи ДПТНЗ «Хмільницький аграрний центр ПТО».

Також ним подано клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2023 року, в якому зазначено, що повний текст постанови він отримав 22 березня 2023 року, а апеляційну скаргу подав 03 квітня 2023 року.

При цьому, вказує, що 13 квітня 2023 року отримав постанову Вінницького апеляційного суду про повернення апеляційної скарги.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно матеріалів справи постанова Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області постановлена 16 березня 2023 року та отримана ОСОБА_1 22 березня 2023 року, про що свідчить розписка останнього, яка міститься в матеріалах справи (а.с.104).

11 квітня 2023 року постановою Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.212-3 КУпАП повернуто особі, яка її подала, оскільки не було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови.

Апеляційна скарга на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2023 року згідно штемпеля суду (вх. № 5126) подана ОСОБА_1 повторно 02 травня 2023 року.

З огляду на вищенаведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника адвоката Гайворонського Р.В., перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ч. 5 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 02.02.2023 серії ВН № 02/23, на адресу директора Державного ПТНЗ "ХАЦПТО" ОСОБА_1 10.11.2022, 12.12.2022, 13.12.2022, 26.12.2022 у відповідності до ст.ст. 20, 24, 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом Гаврилюком О.О. направлено адвокатські запити з вимогою надати на адресу адвоката вичерпні відповіді по суті поставлених питань.

На запит від 10.11.2022 відповідь адвокату не було надано, на запит від 12.12.2022 адвокату надано відповідь-відмову за надуманими підставами, що не відповідають нормам чинного законодавства, що нібито адвокат не має права представляти інтереси родичів. На запит від 13.12.2022 відповіді адвокату не надано. На запит від 26.12.2022 знову надано відповідь про те, що адвокат нібито не має права представляти інтереси родичів, чим порушив норми ч. 2 ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Частина 5 ст. 212-3 КУпАП встановлює відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення, полягає у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до законів України «Про інформацію», «Про звернення громадян», «Про доступ до судових рішень».

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єкт правопорушення спеціальний (посадова чи службова особа органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, громадських об`єднань, тощо).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року, адвокатський запит письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що адвокатські запити були однією із форм реалізації адвокатом Гаврилюком О.О. своїх професійних прав для надання правової допомоги клієнту ОСОБА_2 .

Зазначені адвокатські запити були отримані ОСОБА_1 , однак в листах у відповідь на них була викладена інформація не по суті порушених питань, а надано суб`єктивну оцінку підставам представництва адвокатом Гаврилюком О.О. інтересів ОСОБА_2 у зв`язку з наявністю на їх думку конфлікту інтересів, питання врегулювання яких у відповідності до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» належить до компетенції дисциплінарного органу адвокатури, куди особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не зверталась.

За таких обставин викладені в листах директора ПТНЗ «Хмільницький аграрний ЦПТО» ОСОБА_1 підстави відмови у наданні інформації є неправомірними.

Водночас, твердження заявника, які викладені в апеляційній скарзі з приводу наявності конфлікту інтересів є помилковими та не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Так, адвокату та чи/або адвокатському бюро або адвокатському об`єднанню забороняється укладати договір про надання правової допомоги у разі конфлікту інтересів.

Адвокату забороняється укладати договір про надання правової допомоги і він зобов`язаний відмовитися від виконання договору, укладеного адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, у разі, якщо виконання договору може суперечити інтересам адвоката, членів його сім`ї або близьких родичів, адвокатського бюро або адвокатського об`єднання, засновником (учасником) якого він є, професійним обов`язкам адвоката, а також у разі наявності інших обставин, що можуть призвести до конфлікту інтересів (ч. 1 ст. 28 Закону №5076-VI).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI, ч. 1 ст. 9 Правил адвокатської етики, конфлікт інтересів суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов`язків, а також на вчинення чи невчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності.

Таким чином, ні Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ні Правилами адвокатської етики не встановлено прямих заборон щодо надання адвокатом правової допомоги членам своєї сім`ї та близьким родичам.

Наявність сімейних та/або родинних відносин саме по собі не призводить до виникнення конфлікту інтересів, а тому при вирішенні питання про можливість надання правової допомоги членам сім`ї та/або близьким родичам адвокат повинен оцінити всі обставини на предмет наявності суперечності між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками перед клієнтом. При цьому адвокат повинен прагнути об`єктивності та неупередженості і дотримання вимог законодавства та правил адвокатської етики при наданні правової допомоги своєму клієнту у всіх випадках незалежно від наявності будь-яких відносин з останнім.

Аналогічна позиція з дослідженого питання викладена у рішенні Ради адвокатів України «Про затвердження роз`яснення щодо можливості надання адвокатами правової допомоги членам сім`ї та родичам» від 22 вересня 2017 року №198.

При цьому, суд зауважує на тому, що у листах, яким ОСОБА_3 надано відповіді на адвокатські запити, ОСОБА_1 не вказано у чому саме полягає виявлена ним суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками, тобто посилання на наявність конфлікту інтересів ніяким чином не обґрунтоване.

Доводи апелянта про те, що Рада адвокатів Вінницької області не направила на адресу учбового закладу копії скарги адвоката Гаврилюка О.О. та інших документів, пов`язаних з розглядом скарги, що унеможливило надати інформаційне пояснення про причини, які зазначалися у ній на увагу не заслуговують, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить вказівки на обов`язок органу, який оформлює адміністративний матеріал, надавати вказані вище матеріали, на що вірно також звернув увагу суд першої інстанції.

При цьому, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВН № 02/23 від 02 лютого 2023 року ОСОБА_1 двічі запрошувався до Ради адвокатів Вінницької області для дачі пояснень та можливого складення адміністративного матеріалу (а.с.67,69), однак останній надав лист про неможливість прибуття, а також відповідні письмові пояснення з приводу порушених питань (а.с.79-80).

Відтак, суд вважає, що у даному випадку особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 безпідставно відмолено адвокату Гаврилюку О.О. у наданні запитуваної ним інформації згідно адвокатських запитів, чим порушено його професійне право гарантоване ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За таких обставинах, апеляційний суд, при оцінювані зібраних за справою доказів у їх сукупності, погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що в матеріалах справи достатньо доказів, які встановлюють наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та провину ОСОБА_1 , як директора Державного ПТНЗ "Хмільницький аграрний центр професійно-технічної освіти» у його вчиненні доведено.

Істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були б підставою для її скасування або зміни постанови, апелянтом не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги носять формальний характер та на увагу не заслуговують.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий