"29" травня 2023 р. Справа № 363/455/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, зі змісту протоколу серії ААБ №079661 від 17.01.2023 року слідує, що 17.01.2023 року о 10 год. 43 хв. у м. Вишгороді по вул. Ягідна, 5А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD TRANSIT, д/н НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі, у лікаря-нарколога зі згоди водія, у встановленому законом порядку. Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком за №4 КНП «Вишгородська ЦРЛ». Зазначеними діями водій порушив п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з обставинами, викладеними в протоколі не погодився та посилався на те, що 17.01.2023 року він не керував зазначеним в протоколі автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, навіть пройшов повторний огляд самостійно і згідно висновку експерта ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України», за результатами проведеної судово-медичної експертизи у зразку його сечі, в межах використаних методів, наркотичних речовин не виявлено. Що стосується його огляду лікарем-наркологом 17.01.2023 року, то йому був наданий стаканчик, запропоновано здати сечу на аналіз, він в присутності поліцейського здав, потім його оглянула лікарка та надала висновок, з яким він категорично відразу не погодився і лікарка разом з працівником поліції сказали їхати до ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України», що він і зробив. В бюро повторно в цей же день 17.01.2023 року здав сечу на аналіз і через тиждень отримав висновок, який надав суду. Крім того, на його думку підстав для огляду не було, він поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання, висловлював свої заперечення, поведінка відповідала обстановці. Працівники поліції зупинити його незаконно, без жодної на то причини. А відтак просив закрити провадження по справі стосовно нього за відсутності в його діях складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 КУпАП України, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зокрема з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 251 КУпАП наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Так, у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Конституції України.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 році передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року за N23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 КУпАП (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції. Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, частиною 1 ст. 130 КУпАП дійсно передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані зокрема наркотичного сп`яніння.

Стаття 14 ЗУ "Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» - поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 1.3 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Так, відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР України - водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 266 КУпАП визначає, що особи, які керують зокрема транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Так, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, в інших закладах забороняється. При цьому о гляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд зазначає, що порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за №1395. Так, відповідно до розділу Х цієї Інструкції, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані зокрема алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вищевказані вимоги також дублюються Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за №1103, де передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають зокрема у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Так, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з

використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту,

який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року за №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

ОСОБА_1 провину за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, з обставинами, викладеними в протоколі не погодився, зазначав, що не перебував 17.01.2023 року в стані наркотичного сп`яніння, лікар-нарколог запропонувала йому здати аналіз сечі і він в присутності співробітника поліції його здав, потім лікар його оглянула, за допомогою експрес-тесту провела аналіз сечі і дійшла висновку, що він в стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 з цим не погодився і лікар запропонувала йому негайно самостійно проїхати до ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я» та пройти там повторний аналіз, що він і зробив. Приїхавши в бюро судово-медичної експертизи 17.01.2023 року, він спитав, що йому необхідно зробити для повторної експертизи, працівники бюро запропонували йому написати заяву, придбати в аптеці ємність, наповнити її своєю сечею та здати до відповідного віконця, він все це зробив і через тиждень приблизно отримав висновок, який надав суду, де зазначено, що наркотиків в його сечі не виявлено. ОСОБА_1 вважає, що зробив все від нього можливе, а саме все, що було запропоновано лікарем та працівниками поліції для спростування факту нібито його перебування в стані наркотичного сп`яніння.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №079661 від 17.01.2023, складеного стосовно ОСОБА_1 слідує, що 17.01.2023 року о 10 год. 43 хв. у м. Вишгороді по вул. Ягідна, 5А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD TRANSIT, д/н НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі і лікаря-нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком за №4 КНП «Вишгородська ЦРЛ».

До протоколу додані наступні письмові докази:

- направлення на огляд водія від 17.01.2023 року; акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з поміткою огляд проводився у лікаря нарколога у Вишгородській ЦРЛ, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 17.01.2023 року за №4, в якому лікарем зазначено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, актом медичного огляду з метою виявлення стану зокрема наркотичного сп`яніння від 17.01.2023 року за №4, розпискою ОСОБА_2 від 17.01.2023 року, відеозаписом.

Так, зпояснень ОСОБА_1 в графі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ за №079661 від 17.01.2023 року останній зазначив, що не вживав наркотичні засоби.

В судовому засіданні ОСОБА_1 звертав увагу суду на те, що не розуміє чому в його сечі 17.01.2023 року лікар-нарколог Вишгородської ЦРЛ виявила наркотичну речовину. Наркотичні засобі він не вживає взагалі. Заперечував факт його перебування в стані наркотичного сп`яніння 17.01.2023 року, про це зазначив в протоколі, про це повідомив відразу лікарці під відеозапис і потім зробив все, що йому роз`яснили сама лікарка та працівники поліції, а саме в цей же день, 17.01.2023 року, як тільки його відпустили співробітники поліції, відразу поїхав за адресою ДСУ "Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України", доречи саме туди його направили лікарка та працівники поліції, там здав повторний аналіз і отримав протилежний висновок, а саме те, що наркотичних речових у нього не виявлено.

Так, відповідно до розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, а саме п.: 7. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. 8. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. 9. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 10. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. 11. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища. 12. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. 13. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. 15. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. 16. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. 22. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 40 ЗУ "Про Національну поліцію" - поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

До протоколу, складеному відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП додано відеозапис. Так, з оглянутого судом відеозапису вбачається, що він починається з того, що лікар повідомляє ОСОБА_1 про те, що за допомогою експрес-тесту у нього виявлено наркотичне сп`яніння (вживання маріхуани), про що складено відповідний висновок та пропонує ОСОБА_1 його підписати та отримати копію. ОСОБА_1 в свою чергу пояснює, що він не згодний з висновком і лікар разом з працівниками поліції роз`яснюють останньому, що він має право поїхати самостійно до іншого медичного закладу та повторно пройти огляд, висновок якого надати вже безпосередньо до суду. Після чого відносно ОСОБА_1 поліцейським Щегловим М.В. складається протокол, роз`яснюються його права та обов`язки, останній відсторонюється від керування транспортним засобом.

В той же час, відповідно до вимог п.п. 10-14 Порядкунаправлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за №1103, передбачено, що висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Крім того, зі змісту ст. 267 КУпАП слідує, що адміністративне затримання, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Що стосується оскарження огляду на стан сп`яніння безпосередньо до суду, то відповідно до Постанови Верховного Суду від 27.01.2023 року у справі за №340/2716/22 - висновок медичного огляду на стан сп`яніння не може бути самостійним предметом судового розгляду за правилами будь-якого судочинства, що водночас не свідчить про позбавлення особи права на його спростування у судовому порядку під час вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 спрямовано до суду висновок ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України» від 18.01.2023 року, зі змісту якого слідує, що за заявою ОСОБА_1 від 17.01.2023 року в приміщенні відділення судово-медичної токсикології вказаної установи, експерт-токсиколог ОСОБА_3 провела судово-медичну експертизу зразка сечі ОСОБА_1 і за результатами проведеної судово-медичної експертизи у зразку його сечі, в межах використаних методів, наркотичних речовин не виявлено.

В той же час, як вже зазначалося вище ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за №1103 та ст. 267 КУпАП повинен був, в разі незгоди з висновком лікаря-нарколога КНП «Вишгородська ЦРЛ» від 17.01.2023 року за №4 оскаржити його в установленому законодавством порядку у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи. Як зазначив ОСОБА_1 ним цього зроблено не було, оскільки і лікар і працівники поліції (що підтверджується оглянутим судом відеозаписом, доданим до протоколу) чітко вказали йому на його право поїхати самостійно до іншого медичного закладу та повторно пройти огляд, висновок якого надати вже безпосередньо до суду.

Таким чином, даючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд вважає, що зазначені дії поліцейських не відповідали вимогам закону, оскільки роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, прав, які законодавством не передбачені, розцінюються судом як спонукання до вчинення таких дій. З огляду на конкретні обставини зазначеної справи, є очевидним, що без зазначених дій працівника патрульної поліції, ОСОБА_1 скористався би правом та оскаржив висновок лікаря, з яким категорично не погоджувався.

Допитана судом як свідок - лікар-нарколог, психіатр КНП «Вишгородська ЦРЛ» ОСОБА_4 , що склала відповідний висновок, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення показала суду, що дійсно 17.01.2023 року близько 10 годині ранку працівниками поліції до лікарні був доставлений ОСОБА_1 з підозрою перебування в стані наркотичного сп`яніння. Свідок зазначила, що ОСОБА_1 було запропоновано здати сечу на аналіз, який був проведений за допомогою експрес-тесту, останній в присутності працівника поліції надав на дослідження сечу, в якій виявлено наркотичну речовину. При цьому лікар звернула увагу, що окрім експрес-тесту, нею був проведений візуальний огляд, виявлені похибки координаційних спроб, підвищений тиск, замкнутість, не бажання відповідати на запитання і все це в сукупності, на її думку свідчило про перебування особи в стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 заперечував та пояснював, що не вживає та не вживав наркотики і лікар ОСОБА_4 запропонувала йому проїхати самостійно до ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я» та здати там повторний аналіз. Крім того, лікарка звернула увагу суду на те, що враховуючи як ОСОБА_1 веде себе під час цього судового засідання, замкнутість та не бажання багато говорити це властивість його психотипу, а не результат вживання наркотичних речовин. Крім того лікарка додала, що зроблений нею 17.01.2023 року експерт-тест може давати похибку і саме тому, вона запропонувала особі поїхати до ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я» де повторно, самостійно пройти експертизу.

Допитана судом в режимі відеоконференції експерт-токсиколог судового відділення судово-медичної токсикології ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я» ОСОБА_3 , яка 17.01.2023 року провела судово-медичну експертизу зразка сечі ОСОБА_1 показала суду, що дійсно 17.01.2023 року о 13 год. 55 хв. до вказаної експертної установи звернувся ОСОБА_1 у якого було відібрано зразок сечі та в межах використаних установою методів, в сечі ОСОБА_1 наркотичних речовин виявлено не було.

Таким чином, під час розгляду зазначеної справи в суді встановлено, що висновок лікаря КНП «Вишгородська ЦРЛ» від 17.01.2023 року за №4 з поміткою лікаря « ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння» не може бути розцінений судом як належний доказ, оскільки не підтверджується доданим до протоколу відеозаписом в частині проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу та відібрання зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження ОСОБА_1 , не підтверджується показами допитаної судом лікарки, що його склала, оскільки остання звертала увагу на можливість похибки, проведеного нею експрес-тесту, на те, що вона помилково сприйняла його психотип, як результат вживання наркотиків, а також спростовується висновком ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України» від 18.01.2023 року, зі змісту якого слідує, що за заявою ОСОБА_1 від 17.01.2023 року в приміщенні відділення судово-медичної токсикології вказаної установи, експерт-токсиколог ОСОБА_3 провела судово-медичну експертизу зразка сечі ОСОБА_1 і за результатами проведеної судово-медичної експертизи у зразку його сечі, в межах використаних методів, наркотичних речовин не виявлено. А відтак, аналіз зібраних у справі доказів не підтверджує обставин, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно цієї особи.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 року у справі за №216/5226/16-а - притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі за №536/1703/17.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд зазначає, що вказані та досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку суд приходить до висновку, що в діях особи відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 9, 40-1, 130 ч. 1, 245, 247, 251, 252, 247, 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі за №363/455/23 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.П. Дьоміна