П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2023

Справа № 522/5356/23

Провадження №3/522/4514/23

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ярема Х.С. розглянула матеріали, що надійшли від Полку Управління патрульної поліції в Одеської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає АДРЕСА_1

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

21.03.2023 до суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ААД №427582 від 19.02.2023 «19.02.2023 о 15.30 год. в м. Одеса, вул. Старосінна, 1Б водій ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan Leaf, НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає дійсності. Проїхати до медичного закладу відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП».

Представник ОСОБА_1 адвокат Ілянда О.І. подала клопотання про закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Підстави для зупинки транспортного засобу були відсутні, чим порушено ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»; інспектори поліції на місці зупинки не намагалися виявити в ОСОБА_2 ознаки наркотичного сп`яніння, що робить безпідставним вимогу про направлення його на огляд до медичного закладу, яку інспектори поліції обгрунтували лише тим, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП; поліцейськими не виконано вимогу ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення ОСОБА_2 від керування автомобілем; відеозапис правопорушення з бодікамери поліцейського є переривчастим; відеозапис з особистого телефона поліцейського не є доказом у даній справі; інспектор невправі рекомендувати не проходити чи проходити огляд, а повинна чітко роз`яснити наслідки відмови водію.

Згідно з п.1.3 та п.1.9 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, чинне законодавство передбачає обов`язок водія відреагувати на вимогу поліцейського та пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану, зокрема, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначена: Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі- Інструкція); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103 (далі - Порядок).

Так, згідно з п.2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.6 Розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п.3 Порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення полягає в тому, що правопорушник має, по-перше, керувати транспортним засобом, а по-друге відмовитися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 не заперечує факт керування ним транспортним засобом, але посилається на порушення інспекторами визначеного порядку зупинки транспортного засобу, виявлення у особи ознак керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та порядку пред`явлення поліцейським вимоги пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, а також порушення порядку фіксації правопорушення спеціальними засобами.

Статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено випадки, за наявності яких поліцейський може або зобов`язаний зупиняти транспортні засоби.

Представник ОСОБА_1 зазначає, що інспекторами поліції була здійснена безпідставна зупинка транспортного засобу, оскільки жодної постанови про порушення ОСОБА_1 ПДР винесено не було, порушення він не допускав.

Суд зауважує, що передбачені ст. 35Закону України «Про національну поліцію» випадки, коли інспектор поліції має право чи зобов`язаний зупинити транспортний засіб, розширені у зв`язку із введенням воєнного стану та не обмежуються лише випадком порушення водієм ПДР. Також ОСОБА_1 не скористався процесуальним правом заявити клопотання для допитуу судовому засіданні інспектора поліції Гапчинської К.В., яка склала протокол про адміністративне правопорушення ААД № 427582 від 19.02.2023, для з`ясування причин зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

При цьому, з доданого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що з дотриманням вимог ч.3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» інспекторами поліції було поінформовано ОСОБА_1 про конкретну причину зупинення ними транспортного засобу, а саме керування ним транспортним засобом в період після притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП за керування автомобілем у стані наркотичного сп`яніння, яка передбачає позбавлення особи права керування транспортним засобом на певний період.

Отже, наявність очевидно передбачуваного факту керування особою транспортним засобом, яка була позбавлена прав на таке керування, що є порушенням п. 2.1 «А» ПДР та є складом правопорушення за ч.4 ст. 126 КУпАП, теж надає інспектору поліції право зупинки транспортного засобу, а відсутність постанови про притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не спростовує дотримання інспекторами поліції ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Факт притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП він не заперечував, погодився з цим, зазначивши, що оскаржив постанову в апеляційному порядку. ,

Крім того, на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не заявляв про неправомірність зупинки та роз`яснення причин на місці.

По-друге, Закон передбачає, що підставою для огляду особи на стан наркотичного сп`яніння є виявлення поліцейським у цієї особи наявності однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, окрім запаху алкоголю з порожнини рота) та додатково: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З відеозапису вбачається, що інспектор поліції повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього таких ознак наркотичного сп`яніння як звужені зіниці очей, які не реагують на світло та виражене тремтіння пальців рук.

Посилання представника на те, що інспектори поліції не намагалися виявити ознаки сп`яніння, а така ознака як «поведінка не відповідає дійсності» взагалі не мала місця, є безпідставними, оскільки законом не передбачено спеціальної процедури виявлення та фіксації таких ознак сп`яніння, а заявляючи вимогу про необхідність пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, інспектор поліції керується візуально-ситуативним сприйняттям наявності у особи відповідних ознак сп`яніння, лише оголошення яких даній особі є обов`язком інспектора поліції.

Щодо невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, така обставина не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.2.5 ПДР.

До того ж відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу даної статті вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і передання у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу. ОСОБА_1 не оспорює відсторонення від керування транспортним засобом, заявляє лише про несвоєчасність цього відсторонення.

Проте законодавством не визначено хронологічний порядок дій інспекторів поліції у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, а зазначена мета такого відсторонення «усунення небезпеки, що виникає при знаходження водія у стані сп`яніння за кермом» є ситуативно оціночною та залежить від ступеня такої небезпеки, яка в даному випадку, виходячи з відеозапису правопорушення, була мінімальною.

З відеозапису вбачається, що після зупинки вказаного транспортного засобу, представлення та пояснення причин зупинки, з`ясування ознак наркотичного сп`яніння, перевірки документів та пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, між ОСОБА_1 та інспектором поліції Гапчинською К.В. розпочалася бесіда в процесі якої ОСОБА_1 , повідомив про вживання ним напередодні лікарських препаратів, зазначав наявність у нього сумнівів у доцільності проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, враховуючи тривалий період часу перебування в організмі відповідного лікарського препарату з наркотичними властивостями. Також на відеозаписі видно як ОСОБА_1 , сумніваючись у необхідності огляду в медичному закладі, зважаючи на отриману інформацію про період дії зазначеного лікарського засобу, неодноразово задавав поліцейський питання чи потрібно йому проходити такий огляд. Хоча поліцейський декілька разів чітко та зрозуміло пояснювала водію, що визначитися з тим чи бажає він проходити огляд чи ні, повинен саме ОСОБА_1 . Йому роз`яснили наслідки як відмови від проходження огляду, так і наслідки виявлення сп`яніння в результаті огляду, після чого ОСОБА_1 дійшов до висновку, що проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі він не буде, про що повідомив поліцейського.

Аналізуючи події з відеозапису, суд дійшов висновку, що ним повністю підтверджується факт, що ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом, в якої наявні ознаки наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Відмова зафіксована за допомогою технічного засобу.

Представник ОСОБА_1 зазначає, що наявні в матеріалах справи відеозаписи суд повинен визнати недопустимим доказом через значні порушення працівниками поліції Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026, а саме, переривання відеозапису, який складається з двох окремих фрагментів, а не є безперервним, як того вимагає Інструкція.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на діючу норму Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 №1291-ІХ, відповідно до якої частину 2 статті 266 КУпАП викладено в такій редакції: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».

Під час дослідження вказаних відеозаписів суд звертає увагу на те, що на них послідовно зображені події, які хронологічно продовжують одна одну та дані події не містять розриву у часі, що свідчить про безперервність проведення відеозйомки.

Зважаючи на встановлене, суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про недопустимість даних відеозаписів, оскільки відсутність безперервного відеозапису обставин вчинення правопорушення жодним чином не спростовує наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому відмова водія від проходження огляду у медичному закладі зафіксована безперервно і при огляді відеозапису не виникло сумнівів в його достовірності.

Оскільки в межах даного провадження встановлюється саме склад правопорушення у вигляді відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, відеозаписи в цій частині є належними та допустимими, на ньому зафіксована об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення.

Щодо застосування особистого телефону поліцейського для фіксації правопорушення, цей факт не знайшов свого підтвердження.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У даній справі докази відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксована відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, копія якого додана до матеріалів справи, та не спростована правопорушником.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено поліцейським правомірно і з дотриманням вказаних вище Інструкцій та Порядку, до якого долучено диск з відеозаписом.

Порушення поліцейськими порядку зупинення транспортного засобу, порядку виявлення ознак наркотичного сп`яніння, порядку заявлення вимоги пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та порушення порядку фіксації правопорушення спеціальними засобами судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Керуючись ст.ст. 130, 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,28 гривень на користь держави.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Ярема Х.С.