НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

02 червня 2023 року Справа № 322/581/23 (Провадження № 3/322/427/23)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 18.05.2023 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за ч.5 ст.126 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №179566 від 17.05.2023 (далі Протокол) ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, а саме: «17.05.2023 о 21 год. 00 хв. на автодорозі Павлоград-Токмак 81 км на блокпосту, водій керував автомобілем фольксваген Гольф, д/з НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не мав права керування таким транспортним засобом чим порушив п.2.1а ПДР України. Дане правопорушення здійснив повторно протягом календарного року, ч.2 ст.126 КУпАП 07.02.2023».

При вирішенні питання щодо розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя виходив із наступного.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

В Протоколі було зазначено номер мобільного телефону ОСОБА_1 , тому останній викликався в судове засідання 18.05.2023 телефонограмою. Будучи повідомленим про час і місце розгляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не прибув. Заяв чи клопотань щодо своєї участі/не участі, відкладення розгляду чи по суті справи не надав.

Враховуючи принцип судочинства, закріплений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була достовірно обізнана про розгляд її справи в суді, при цьому, за період перебування справи на розгляді, не скористалася правами, наданими їй чинним законодавством, зокрема статтею 268 КУпАП, відмовилась від надання пояснень щодо вказаних у протоколі, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 статтею 126 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Положеннями ч.5 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4).

Згідно з п.2.1(А) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідній графі "свідки чи потрепілі", зазначено, що проводилась відо-фіксація, однак до матеріалів жодного носія із відеозаписами події не додано.

Крім вказаного Протоколу, суддею також досліджено копія реєстрації відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №938 від 17.05.2023 (далі Реєстрація), копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №783401 від 07.02.2023 щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП (далі копія Постанови).

Зі змісту фабули протоколу не можливо достеменно встановити чи ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії (ч.1 ст.126 КУпАП), чи він взагалі не мав права керування транспортними засобами (ч.2 ст.126 КУпАП тобто раніше не отримував такого права, або ж після позбавлення права керування на певний строк після сливу цього строку не склав відповідний іспит).

Зі змісту Реєстрації також не можливо зробити однозначний висновок в цьому контексті оскілки у її фабулі зазначено, що ОСОБА_1 не має прав категорії В та права керування.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Копія Постанови виготовлена з бази «Armor», однак не засвідчена належним чином, тому є недопустимим доказом. До того ж в її описовій йшлося про керування ТЗ особою, позбавленою права керування (що підпадає під ознаки ч.4 ст.126 КУпАП), а стягнення було накладено за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п.39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Положеннями ч.3 ст.62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Наявними у справі доказами не підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 повторно протягом року порушення, передбаченого частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП. Формально його дії теоретично могли підпадати під ознаки складу правопорушень, передбачених ч.1 або ч.2 ст.126 КУпАП.

Водночас в контексті можливої перекваліфікації суддя не має повноваження давати оцінку наявним доказам, встановлювати наявність чи відсутність події чи складу в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 або ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки розгляд справ цієї категорії не віднесено до компетенції судді місцевого суду.

З огляду на вказане суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.221, 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.5 ст.126 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов