КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/1259/23 Головуючий в суді І інстанції Казмиренко Л.В.
Провадження № 33/824/2563/2023 Головуючийв суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ковбаси Олега Станіславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 465550 від 18 січня 2023 року - 18 січня 2023 року, о 12 год. 15 хв., в м. Києві, пр. Правди,47, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 грн 80 коп..

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник Ковбаса О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд у медичному закладі, оскільки зазначає, що ОСОБА_1 фактично не давав своєї чіткої відмови від проходження огляду, а лише повідомляв працівниками поліції про те, що дуже поспішає на роботу та в проходженні огляду у лікарні немає необхідності адже він не перебуває в стані сп`яніння.

Вказував, що суд першої інстанції не взяв до уваги позицію сторони захисту, що ОСОБА_1 не надавалось письмове направлення на проведення огляду у лікаря нарколога, обгрунтовуючи це тим, що на бодікамері зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд у лікарні, а тому письмове направлення не повинно складатись. Однак, вказані висновки суду першої інстанції на його думку є помилковими, оскільки вважає, що складання письмового направлення повинно передувати або бути оформлене одночасно з пропонуванням ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння і в якому робиться запис про результати такого огляду або про відмову особи від проходження такого огляду.

Також судом першої інстанції проігноровано той факт, що було порушено право на захист ОСОБА_1 під час складання адміністративних матеріалів адже адвокат нібито підійшов вже після складання адміністративних матеріалів та під час зачитування адміністративного протоколу. Однак сторона захисту не погоджується з даними висновками суду першої інстанції та вказує, що даний висновок суду спростовується відеозаписом який міститься в матеріалах справи, зокрема те, що адвокат прибув не після складання адміністративних матеріалів, а під час їх оформлення, адже адвокат спілкувався з другим працівником поліції на вулиці, поки інспектор Губенко Ю.О. оформляв адміністративний протокол в автомобілі.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення представник скаржника вказував на те, що в адміністративному протоколі не правильно зазначено відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме в протоколі зазначено дату народження ОСОБА_1 - " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", тоді як правильною датою народження ОСОБА_1 є " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Крім того вказував, що у фабулі протоколу зазначено, що адміністративне правопорушення вчинено нібито о 12 год. 15 хв., тоді як фактичний час зупинки ОСОБА_1 , є 12 год 50 хв..

Також вказував, що в протоколі не зазначено інших відомостей, необхідних для вирішення справи, а саме: не зазначено інформацію про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та не долучено направлення особи на огляд на стан сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що працівники поліції не встановили в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп'яніння, натомість після того як працівники поліції не виявили у ОСОБА_1 алкогольного сп'яніння та не виявили в автомобілі заборонених речей та предметів, майже відразу повідомили йому про необхідність такого огляду.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Представник Київської міської прокуратури у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень представника апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 465550 від 18 січня 2023 року, з якого вбачається, що 18 січня 2023 року, о 12 год. 15 хв., в м. Києві, пр. Правди,47, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 18 січня 2023 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, що з даних, зафіксованих на диск з нагрудної камери поліцейського, який приєднаний до матеріалів справи, вбачається, що останній містить один відеофайл. З даного відео вбачається, що у зв`язку із порушенням ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а саме не був пристебнутий ременем безпеки, у зв`язку з чим був зупинений працівниками поліції. Була проведена поверхнева перевірка, працівники поліції запитали чи вживає водій наркотичні засоби, відповів що не вживає, заборонених предметів немає. Зазначив, що алкоголь не вживав, на прохання працівників поліції видихнув повітря з порожнини рота. У зв`язку із виявленням у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння на пропозицію працівника поліції проїхати до лікаря-нарколога останній повідомив, що потрібно повертатись на роботу. Інспектор роз`яснює, що потрібно проїхати до лікаря-нарколога, для того щоб здати аналізи і за результатом яких в разі позитивного результату лікарем складається Висновок і протокол про адміністративне правопорушення направляється в суд, в разі негативного результату матеріали в суд направлятись не будуть. В подальшому інспектор вдруге пропонує проїхати до лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 відповів що не згоден нікуди їхати, йому потрібно повертатись на роботу. В подальшому інспектор вказує, що ознаками які виявлені у ОСОБА_1 є неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. В подальшому ОСОБА_1 повідомив, що не хоче нікуди їхати, оскільки це займе цілий день. В подальшому інспектор складає матеріали, роз`яснює ОСОБА_1 що він не має права сідати за кермо, потрібно викликати іншого водія. З 13 год. 03 хв. до 13 год. 15 хв. складаються матеріали, інспектор зачитує ОСОБА_1 зміст протоколу. Під час зачитування протоколу підходить чоловік який представляється як адвокат.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 фактично не давав своєї чіткої відмови від проходження огляду, а лише повідомляв працівниками поліції про те, що дуже поспішає на роботу та в проходженні огляду у лікарні немає необхідності адже він не перебуває в стані сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки як вбачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому фактично зафіксована обстановка на місці події, під час спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції неодноразово пропонували йому проїхати до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився їхати до закладу охорони здоров`я, що було правомірно розцінено поліцейським як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

До того ж, із цього відеозапису вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 про можливість відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та, що у разі такої відмови на нього буде складено адміністративний протокол, а відтак суд сприймає відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я як таку, що була вчинена ним добровільно на підставі власних переконань та суджень.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки йому не надавалось письмове направлення на проведення огляду у лікаря нарколога, суд апеляційної інстанції відхиляє та погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я потреби у видачі такого направлення не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час складання адміністративних матеріалів прибув адвокат особи яка притягається до відповідальності, однак працівниками поліції дану особу не допущено до процесу складання адміністративних матеріалів чим порушено право на захист ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції відхиляє, виходячи з наступного.

Як вбачається з відеозапису який міститься в матеріалах справи (13 год 15 хв. 21 сек.) підійшов невідомий чоловік, та повідомив працівникам поліції, що він є адвокатом особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. На прохання працівника поліції пред`явити документи на підтвердження повноважень адвоката, такі документи надані не були, тому суд апеляційної інстанції вважає, що права на захист ОСОБА_1 не були порушені, оскільки під час складання адміністративного протоколу не встановлено особу та її повноваження, яка б могла представляти інтереси ОСОБА_1 як адвокат.

Суд апеляційної інстанції погоджується також з висновками суду першої інстанції про те, що адвокат підійшов до місця зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 вже після складання адміністративних матеріалів та вже під час зачитування протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не встановлювали в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки під наявністю у особи ознак сп`яніння необхідно розуміти припущення поліцейського про наявність у особи такого стану, яке грунтуються на порівнянні фізичного стану та поведінки особи і із станом та поведінкою які визначені нормативними документами і указують на наявність такого стану. У будь-якому випадку висновок поліцейського про наявність у особи ознак сп`яніння містить суб`єктивний характер. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому зазначені ознаки, які дали поліцейському підстави висунути вимогу про необхідність проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п.7-9 ч. ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З огляду на обов`язковість проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, яке проводиться в закладах охорони здоров`я, доводи апеляційної скарги про порушення процедури проведення огляду з огляду на непроведення такого огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги щодо невірної дати народження вказаної у протоколі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає це технічною помилкою, яка не впливає на дійсність протоколу, оскільки вірна дата народження ОСОБА_1 перевірена та встановлена судом першої інстанції, а також судом апеляційної інстанції.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо часу складення протоколу, то такі доводи не можуть бути підставою для висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, так як час зупинки транспортного засобу відеофіксації та час складення протокол, відрізняються, оскільки для належної фіксації і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення необхідний певний проміжок часу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Подільського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника Ковбаси Олега Станіславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ковбаси Олега Станіславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «30» травня 2023 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко