Справа №443/1786/23
Провадження №3/443/692/23
ПОСТАНОВА

іменем України

30 листопада 2023 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 24.08.2023 серії ААД №279530, 24.08.2023 о 07 год 51 хв в на автодорозі 396 км + 500 м смт. Нові Стрілища, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Daf FTXF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення коорднинації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. В судове засідання прибув його захисник адвокат Василюк Б.І., який подав клопотання про закриття проваження у справі мотивуючи тим, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 ПДР, що стало б підставою для його зупинки. Тому, відповідно до доктрини з умовною назвою "плоди отруйного дерева" сформульованої Європейським судом з прав людни у справах "Гефген проти Німеччини", "Нечипорук і Йонкало проти України", "Яременко проти України" всі докази, що отримані внаслідок дій які стали можливі у зв`язку з незаконною зупинкою, автоматично стають недопустими доказами. Відеозаписи фрагментарні, епізодичні, не є безперервними, що суперечить п. 5 розділу ІІ Інструкції № 1026, не містять усіх обов`язкових відомостей для об`єктивного розгляду справи. Такі докази не відповідають вимогам достовірності, належності та допустимості, а тому не можуть бути використані для доведення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не зафіксовано, щоб працівники поліції пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та не зафіксовано як відмови від проходження огляду на місці зупинки, так і відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, факт відмови від якого являється ключовим фактором, який уможливлює складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП. В графі «Свідки чи потерпілі» протоколу про адміністративне правопорушення № 279530 відсутня будь-яка інформація, яка б вказувала на наявність свідків вказаних подій, натомість проставлено прочерк, що в сукупності свідчить про відсутність свідків у зв`язку з їх не залученням співробітниками патрульної поліції до огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння. Відтак, в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, так і належних та допустимих доказів відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.08.2023 не складались та не пред`являлись ОСОБА_1 під час взаємодії з працівниками поліції, про що свідчить відсутність підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вказаному акті огляду та направленні. Тому такі докази не відповідають вимогам достовірності. Наявні в матеріалах справи відеозаписи також не містять інформації про вручення водію направлення для проходження оглядуна стан сп`яніння, що свідчить про те, що у встановленому законом порядку водія не направлено на проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я. З урахуванням відсутності доказів встановлення та наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, згідно Інструкції № 1452/735, підстав для пропонування працівниками поліії пройти огляд на стан сп яніння не було. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом даній справі, в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, а лише фіксує факт правопорушення і не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших об`єктивних доказів. Щодо зазначення в протоколі, в тому числі, фрази «Вину визнаю» в графі «Пояснення особи, яка притягусться до адміністративної відповдальності по суті порушення», то такі пояснення ОСОБА_1 заповнювалось під диктовку працівників поліції задля того, щоб останні не затягували час та чим шивидше відпустили ОСОБА_1 , який здійснював перевезення вантажу. З згаданої вище фрази не можливо встановити щодо чого саме визнається вина особи. ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності. Наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності, таким чином відсутні докази, які можуть свідчити «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_1 . У зв`язку із чим на підставі вищенаведеного захисник ОСОБА_1 адвокат Василюк Б.І. просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В ході судового розгляду суддя дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного висновку.

Положеннями ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність виключно особи, що керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або так само відмова особи яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного. Тобто обов`язковою умовою наявності складу адмінправопорушення за ст. 130 КУпАП є безпосереднє керування або відмова від встановленого порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно із п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння осіб, які керують транспортними засобами, визначена ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція №1452/735).

Частиною 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження того, що саме ОСОБА_1 при вищевикладених обставинах відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції долучено протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.06.2023, розписку про відсторонення від керування та CD-диск із відеозаписом.

За змістом ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. При розгляді справи службові особи, що здійснюють розгляд, повинні керуватися виключно даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суддя зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Однак, звертаю увагу, що беззаперечним доказом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння може бути відеозапис події із зображенням відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння або документально підтверджена відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 279530 від 24.08.2023 не містить відомостей про свідків даної події, більше того до матеріалів справи не долучено письмових пояснень свідків.

Долучений до матеріалів справи CD-диск із відеозаписом не відображає як факт пропонування працівниками поліції пройти огля на стан алкогольного сп`яніння, так і факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду. Більше того, долучений відеозапис відображає тільки факт зупинки транспортного засобу марки Daf FTXF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 підт керуванням ОСОБА_1 , а також на одному із відео зафіксовані двоє невстановлених осіб, оскільки свідки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені та відсутні письмові пояснення будь-яких свідків даної події.

Суддею для повного та всебічного розгляду справи у відділення поліції №2 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області скеровувалася вимога суду із проханням надати повний відеозапис пригоди, яка мала місце 24.08.2023 за участі ОСОБА_1 , оскільки два файли з диску не вдалося відкрити (файли мають хибне розширення або їх пошкоджено).

На вимогу суду працівниками поліції скеровано CD-диск із відеозаписом, однак і відеозаписи на цьому диску не відображають всіх обставин події, яка мала місце 24.08.2023 за участі ОСОБА_1 , оскільки не містять інформації як щодо пропонування пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , так і відмову останнього від проходження такого огляду.

З урахуванням того, що такі докази мають випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто бути такими, що не залишать місце сумнівам, оскільки, наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Так, як стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 постанови пленуму ВСУ № 14 від 23.13.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений за результатами огляду водія на стан сп`яніння, проведеного з порушенням встановленого порядку, а тому протокол про адміністративне правопорушення, як і акт огляду та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, критерію допустимості доказів не відповідають і не можуть бути покладені в основу судового рішення про визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення.

Отже, поліцейськими при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП, оскільки поліцейським не було застосовано технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості їх застосування не проводився огляд у присутності двох свідків, а тому огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, тому вважається недійсним.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У даній ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

З врахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ від 06.12.1988 зазначив, що п.2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких умов, на думку судді, на цьому етапі, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними, що є не прийнятним, та не кореспондується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, а тому, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження у цій справі слід закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 268 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Г. Равлінко