ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5702/23
Провадження № 3/210/2613/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 листопада 2023 року

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу 17 жовтня 2023 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 ,які полягали в порушенні вимоги п. 2.5 ПДР України, кваліфіковані за частиною 1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 06 жовтня 2023 року серії ААД №623408, вбачається, що 06.10.2023 року о 09 год. 34 хв. в м. Кривий Ріг, Металургійний район, вул. Соборності, біля буд. 64 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 5201 днз НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився, що було зафіксовано на нагрудний відео реєстратор 477292, 477427, факт руху Vidashcam. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

До початку судового засідання, 08.11.2023 року від особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження по справі.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 зазначив, що 06.10.2023 о 09 год. 34 хв. він не керував транспортним засобом BMW 5201 днз НОМЕР_1 , його транспортний засіб був припаркований на узбіччі, а він не знаходився за кермом, а стояв на вулиці.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння він тричі відповідав згодою та не відмовлявся від проходження такого огляду, ознаки наркотичного сп`яніння у нього були відсутні, крім того, направлення на огляд у закладі охорони здоров`я йому вручено не було.

Також, ОСОБА_1 у поданому клопотанні звертає увагу, що поліцейські в порушення норми закону, знявши з себе боді камери, поклавши їх в службовому авто, вийшли до нього й почали вчиняти відносно нього моральний тиск.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, за частиною першою статті 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі.

Суд, дослідивши надані до справи докази, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містять наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення; направлення на огляд водія; рапорт; довідка; диск з відеозаписом.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Наведене вказує на те, що при розгляді зазначеного вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді справи про адміністративне правопорушення, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.

Стосовно доводів ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, суд вважає доводи обґрунтованими з огляду на наступне.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка є водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З відеозапису, переглянутому в судовому засіданні, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи вбачається, що рух автомобіля BMW 5201 днз НОМЕР_1 не зафіксовано, зупинка даного автомобіля працівниками поліції на відеозаписі також не зафіксована, докази того, що ОСОБА_1 06.10.2023 року о 09 год. 34 хв. керував транспортним засобом на відеозаписах відсутні.

Досліджений відеозапис «clip-0» розпочинається з моменту, коли працівники поліції під`їхали до автомобіля, який припаркований на узбіччі дороги. Поруч з автомобілем знаходився ОСОБА_1 .. Відеозаписом не зафіксовано перебування ОСОБА_1 на місці для водія. Відеозапис події також не містить інформації, яка свідчила б про те, що автомобіль стояв з увімкненим двигуном.

Працівниками поліції не враховано, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено відсутність доказів керування ОСОБА_1 06.10.2023 року о 09 год. 34 хв. транспортним засобом BMW 5201 днз НОМЕР_1 , оскільки ані відеозаписів, ані пояснень свідків, які були б свідками керування, ані будь-яких інших доказів, які можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 до матеріалів адміністративної справи не долучено.

Отже, пояснення ОСОБА_1 , що він не керував 06.10.2023 року о 09 год. 34 хв. транспортним засобом, підтверджуються дослідженим відеозаписом, і жодними доказами не спростовується.

Суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує. Тобто предметом доказування між іншим є і те, що певна особа керувала транспортним засобом будучи в стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, або за певними ознаками можна вважати, що перебувала в такому стані при відмові від проходження відповідного огляду.

Таким чином, з огляду на відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів керування 06.10.2023 року о 09 год. 34 хв. ОСОБА_1 транспортним засобом, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не можна вважати суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно доводів ОСОБА_1 , що він не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, суд вважає доводи обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, за змістом ст. 266 КУпАП, щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинення транспортного засобу, в разі відмови проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу - висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 6, 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З дослідженого відеозапису, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи вбачається, що в ході розмови між ОСОБА_1 та працівниками поліції, останні пропонують пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння і водій тричі, чітко відповідає, що згоден на проведення огляду, що зафіксовано на відеозаписі «clip - 1» починаючи з 04 хв. 20 сек. відеозапису та на відеозаписі «clip - 2» починаючи з 02 хв. 36 сек. відеозапису.

Надалі з відеозаписів вбачається, що працівники поліції починають спонукати ОСОБА_1 до відмови від огляду.

А саме, як вбачається з відеозапису «clip - 5» починаючи з 02 хв. 40 сек., зазначаючи про можливість проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, поліцейський почав залякувати ОСОБА_1 більш прискіпливим проходженням огляду в закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння, та зазначив, що ОСОБА_1 після огляду поставлять на облік.

Отже, працівники поліції отримали безумовну згоду ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте всупереч вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, не забезпечили та не надали можливість ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Працівник поліції після пропозиції проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не мав законних підстав для повідомлення йому додаткової інформації та додаткових умов огляду на стан сп`яніння та наслідків, які виходять за межі його повноважень.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено ухилення ОСОБА_1 від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Стосовно доводів ОСОБА_1 , що він не мав ознак наркотичного сп`яніння, працівники поліції не встановили відповідні ознаки сп`яніння, суд вважає доводи обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано ознаки сп`яніння - неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. З дослідженого відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 є виваженою, цілком адекватна обстановці, яка склалася, на запитання поліцейських відповідав чітко, координація рухів не порушена, на обличчі блідість відсутня, має природній колір покрову обличчя, тремтіння пальців рук не вбачається. Отже, відеозапис не містить достовірних відомостей щодо наявності будь-яких ознак, які б свідчили про вживання ОСОБА_1 наркотичних речовин. Також ознаки сп`яніння письмовими поясненнями свідків не підтверджуються, а тому зазначення цих ознак викликає сумніви.

З урахуванням відсутності доказів щодо наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, тому підстав, згідно Інструкції 09.11.2015 № 1452/735, для пропонування працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння водію не було.

Стосовно доводів ОСОБА_1 , щодо невручення йому направлення на огляд у закладі охорони здоров`я, суд вважає доводи обґрунтованими з огляду на наступне.

В направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що інспектор поліції «доставив особу на огляд у заклад охорони здоров`я», що не відповідає дійсності, та суперечить іншим матеріалам справи.

Крім цього, у направленні для проходження огляду на стан сп`яніння відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання направлення на огляд. Досліджений відеозапис також не містить інформації про вручення ОСОБА_1 направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про те, що у встановленому законом порядку водія не направлено на проходження огляду на стан сп`яніння, таким чином поліцейськими було порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, суд звертає увагу на наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про відсторонення від керування автомобілем відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про відсторонення від керування автомобілем, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 .

Пунктом 5 Розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено, що відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, а тому переривати її заборонено.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Суд приходить до висновку, що надані матеріали адміністративної справи є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності, таким чином відсутні докази, які можуть свідчити «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини

Враховуючи вищевикладене, склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є недоведеним поза розумним сумнівом.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Приймаючи дане рішення, суддя керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Р. Є. Скотар