Справа № 357/8073/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2023 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, священника Української православної церкви, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Тилика Т.М.,

У С Т А Н О В И В:

23.06.2023 о 23 год. 39 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись в Київській області, м. Біла Церква по вул. Дружби, 36, керував транспортним засобом марки CHERY AMULET, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні 05.10.2023 особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 23.06.2023 він був запрошений у гості де сталася одностороння сутичка, внаслідок чого приїхали працівники поліції. У зв`язу з висловленням погроз про те, що автомобіль ОСОБА_1 буде пошкоджений, вказаний автомобіль було вивезено з двору і припарковано так, щоб транпорний засіб нікому не заважав. Разом з тим, ОСОБА_1 пояснив, що на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння він відмовився, оскільки вважав, що це була провокація.

В судове засідання 28.11.2023 особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився.

В судовому засіданні захисник - адвокат Тилик Т.М., який діяв в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання захисник зазначив, що відеофіксація велася не безперервно, при цьому працівники поліції направили ОСОБА_1 до не існуючого медичного закладу, а саме до Ставищнаської лікарні, при цьому найближчим медичним закладом, який має право здійснювати вказаний огляд, є Білоцерківська міська лікарня №4, на пітвердження вказаного надав копію Наказу №667 від 08.07.2020 та роздруківку, згідно якої лікарня в смт Ставище має назву КНП «Ставищенська лікарня». Також, захисник надав відповідь на запит, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_2 23.06.2023 не зверталася з викликом чи повідомленям до поліції. Крім цього, захисник вказує, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.09.2023 скасовано постанову відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення 23.06.2023 за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також, захисник вказував на різницю в часі складання матеріалів та відеозапису і наголошував, що за адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушеня, а саме: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не міг перебувати, оскільки така адреса не відповідає дійсності та є невірною, при цьому додав до матеріалів справи роздруківку з Вікіпедії з заначенням геолокації.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735) (далі по тексту Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008) (далі по тексту Порядок), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015) (надалі по тексту Інструкція 2).

Так, згідно з п. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, лише при наявності перелічених ознак у поліцейського виникають достатні підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Ці ознаки мають бути зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції огляд проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення відогляду.

З огляду на викладене, необхідно зазначити, що саме відмова від проходження огляду у медичному закладі має наслідки притягнення водія до адміністративної відповідальності, а саме складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи встановлено, що у ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки марки CHERY AMULET, державний номерний знак НОМЕР_1 , працівниками поліції було встановлено наявність ознак алкогольного сп`яніння, що відповідають Інструкції, які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та у направленні на огляд водія з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, а також у акті огляду, у зв`язку з чим ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду під відеофіксацію. Вказане зафіксовано на бодікамерах працівників поліції, відеозаписи яких було переглянуто в судовому засіданні.

Посилання захисника на наявність в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду до закладу охорони здоров`я в смт Ставище, не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, а саме відмовився проходити медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки Комунальний заклад "Ставищенська лікарня" входить до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки CHERY AMULET, державний номерний знак НОМЕР_1 . Також, з відеозапису вбачається, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився, заперечень щодо медичного закладу, в якому саме буде проводитись огляд, ОСОБА_1 не висловлював.

Таким чином доводи захисника щодо напавлення ОСОБА_1 до неіснуючого медичного закладу не заслуговують на увагу, а не повно зазначену поліцейським назву медичного закладу суддя сприймає, як описку, отже дана обставина містить в собі технічний характер та не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суддя виходить з того, що сама по собі описка, тобто зроблена працівником поліції механічна (випадкова, мимовільна) граматична помилка, яка допущена під час його письмово-вербального викладу, не указує на недопустимість такого документу.

Пояснення свідків, що містяться в матеріалах справи, які не були допитані в судовому засіданні та не були попереджені про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, суддя визнає недопустимими доказами та не приймає до уваги при ухваленні рішення.

Доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відносно того, що відеофіксація велася не безперервно, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не відповідають дійсності.

Посилання захисника на те, що гр. ОСОБА_2 23.06.2023 не зверталася з викликом чи повідомленям до поліції, а також надання захисником рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.09.2023, яким скасовано постанову відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення 23.06.2023 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, не мають преюдиційного значення та не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не спростовує доведеність вини ОСОБА_1 незначна різниця в часі вчинення адміністративного правопорушення, який зазначений у матеріалах справи про адміністративне правопорушення та часі відеофіксації, оскільки така розбіжність на суть правопорушення не впливає.

Позиція захисника стосовно того, що адреса місця вчинення адміністративного правопорушення зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає фактичній адресі, не заслуговує на увагу, оскільки заявлена захисником безпідставно.

Таким чином, вказані доводи захисника мають суто формальний характер та спрямовані на ухилення водія ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, однак не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, суддею встановлено, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5. Правил дорожнього руху доводиться матеріалами адміністративної справи, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 24.06.2023 серії ААД № 017038; актом огляду на стан сп`яніння; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; переглянутим в судовому засіданні диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі…

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 130 ч. 1 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім цього, згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір в провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, статтями 130 ч. 1, 221, 284, 40-1 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. в дохід держави.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяОльга БОНДАРЕНКО