Справа № 395/964/23
Провадження № 3/395/680/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Новомиргород

Суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Володимир Орендовський, розглянувши матеріали, що надійшли з СПД № 1 (м. Новомиргород) ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 057438 від 15 серпня 2023 року, складеного о 14 год. 12 хв. вбачається, що 15 серпня 2023 року о 13 годині 31 хвилин гр. ОСОБА_1 в м. Новомиргород, Новоукраїнського району, Кіровоградської області по вул. Г.Тайга, 4, керував автомобілем марки ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, порушення мови, координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан визначення сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що після зупинки працівниками поліції транспортного засобу, яким він керував, йому було запропоновано пройти перевірку за допомогою приладу «Драгер» на предмет стану алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Прилад «Драгер» показав, що він не знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Після того йому було запропоновано пройти перевірку на предмет стану наркотичного сп`яніння у лікарні в м. Мала Виска Кіровоградської області, на що він також погодився. У подальшому під час руху в напрямку м. Мала Виска працівники поліції неодноразово пропонували йому відмовитися від проходження медичного огляду в лікарні, але він казав, що погоджується пройти такий огляд. У подальшому працівники поліції сказали, що вони везуть його у м. Кропивницький в наркодиспансер, з чим він не погодився, оскільки на його утриманні перебуває батько після інсульту і він зобов`язаний його доглядати, а тому не може лишати батька самого без догляду на дуже тривалий час. При цьому ОСОБА_1 зазначив, що не відмовлявся пройти вказаний вище медичний огляд, а лише заперечив проти поїздки у м. Кропивницький, оскільки працівники поліції мали можливість відвести його у лікарню у м. Новомиргороді або м. Мала Виска.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, захисника - адвоката Квашу Л.П., дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.280 КУпАП, посадова особа, в даному випадку суддя, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КПК України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

Оцінка доказів у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст.252 КУпАП, повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Оцінюючи допустимість і можливість використання направленого до суду протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 як доказу, то суд керується наступним.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

У справі «Малофєєв проти Росії» (пункти 111-120 рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, перед судом поставлена під обґрунтований сумнів допустимість як доказу протоколу в справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому відповідно до вище зазначеного та ст.62 Конституції України він не береться судом до уваги.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи інформацію, яка є на DVD-диску, який долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення як доказ, то суд дослідив у судовому засіданні всі відеофайли і прийшов до висновку, що відеозапис підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проте не підтверджує наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння.

Крім того, судом встановлено, що до протоколу серії ОБ № 057438 від 15.08.2023 року працівниками поліції долучено відеозапис. Згідно відеозапису, який було переглянуто у ході судового розгляду у справі, відображено події описані у протоколі серії ОБ № 057438 від 15.08.2023 року. Проте, на даному відеозаписі відсутні достатні та безспірні докази наявності факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в найближчому медичному закладі у відповідності до затвердженого переліку закладів охорони здоров`я області, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким є КНП «Новомиргородська міська лікарня Новомиргородської міської ради».

Інших належних та допустимих доказів, які б вказували на безспірну причетність ОСОБА_1 до вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відтак, зважаючи на відсутність належних, допустимих і достатніх доказів причетності ОСОБА_1 до вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суд не вбачає законних підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

За викладених обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду у справі про адміністративне правопорушення подається до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Володимир Орендовський