Справа № 503/1604/23
Провадження №3/503/1166/23
ПОСТАНОВА

06 грудня 2023 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши клопотання прокурора Богатиря Віктора Костянтиновича про участь в режимі відеоконференції у судовому провадженні про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 17218 КУпАП,

встановив:

В провадженні суду з 01.12.2023 року перебувають вище вказані матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Судове засідання у даному провадженні призначене на 07 грудня 2023 року о 14 год. 30 хв.

05 грудня 2023 року на електронну пошту суду прокурором Богатирем В.К. було подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Таким чином, посилаючись на ст. 336 КПК України просить провести судове засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Дослідивши клопотання прокурора Богатиря В.К. суд встановив наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього кодексу та інших законів України.

Згідно з ч.7 ст.11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 року учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Діючими нормами КУпАП не визначено порядку вирішення питання, щодо здійснення дистанційного провадження в режимі відеоконференції, а тому виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону, а саме норм кримінального процесуального кодексу України та при вирішенні питання про здійснення дистанційного провадження в режимі відеоконференції, керуватися положеннямист. 336 КПК України.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначив, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього Рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, ч.1 ст. 336 КПК України передбачений перелік підстав, з яких судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження).

Частиною 2 ст. 336 КПК України визначено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення.

Тобто, діючим КПК України не передбачена можливість здійснення судового засідання під час розгляду кримінального провадження власними технічними засобами поза межами вище перелічених установ.

На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові № 760/15429/20 від 01.12.2021 року.

До того ж, наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 року № 196 затверджено Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку за участі сторін поза межами приміщення суду лише під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах.

Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що клопотання прокурора Богатиря Віктора Костянтиновича не підлягає задоволенню та в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 283 КУпАП, ст. 336 КПК України, ч.7 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Богатиря Віктора Костянтиновича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Д. В. Вороненко