Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
27.11.2023 Справа №: 368/1328/23
провадження 3/368/520/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області - Шевченко І.І. розглянувши матеріали, які надійшли від СРПП ВП №1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , по ст. ст. 124, 130 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Гр. ОСОБА_1 17 вересня 2023 року о 18 год. 46 хв. на адміністративній дорозі Київ Знам`янка + 750 м. поворот с. Леонівка вул. миру керував автомобілем «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням, допустив наїзд на смугу зустрічного руху та зіткнувся з автомобілем «Mercedes Benz Sprinter 312», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по зустрічній смузі, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, гр. ОСОБА_1 17 вересня 2023 року о 18 год. 46 хв. на адміністративній дорозі Київ Знам`янка + 750 м. поворот с. Леонівка вул. Миру керував автомобілем «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», результати тестування 2,44 %, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав за ст. 124 КУпАП України, а за ч. 1 ст. 130 КУпАП вину не визнав та пояснив, що того дня пив квас, а спиртні напої не вживав.

Представник ОСОБА_1 адвокат Матюшенков Дмитро Вікторович надав пояснення та зазначив, що він не погоджується із протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КК України з наступних причин: початок тесту на алкогольне сп`яніння починається о 18:49:28 год. та закінчується о 18:49:31 год., проте в результаті тесту на стан сп`яніння № 2774 вказаний час 18:46 год. тобто результат складений до моменту початку тесту на алкогольне сп`яніння; в результаті тесту на стан сп`яніння № 2774 була вказана температура повітря на момент проходження тесту + 28 градус, проте в матеріалах справи відсутня жодна інформація про похибку приладу драгер 6810. Крім того він пояснив, що процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду встановлена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 із змінами та доповненнями. Відповідно до п. 1 Розділу II Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом з Розділу II цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Відповідно до п. 3 та п. 4 Інструкції Розділу II поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Так, вимоги, які поширюються на медичні вироби та допоміжні засоби до них, а також встановлюють умови введення їх в обіг та / або експлуатацію і проведення процедури оцінки відповідності, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 року № 753 "Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів". Відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2017 року № 122, Держлікслужба здійснює ведення Реєстру осіб, відповідальних за ведення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг. Орган з оцінки відповідності інформує, зокрема Держлікслужбу про всі видані, змінені, доповнені, тимчасово припинені, відкладені або відхилені сертифікати відповідності. Відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення Газоаналізатор "Drager Alcotest 6810" не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Між тим, відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2010 року № 95, строк дії свідоцтва приладу "Drager Alcotest 6810" про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року, вичерпаний 10.02.2015 року. Таким чином, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки "Drager Alcotest 6810", який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. До того ж матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази відносно того що вказаний газоаналізатор пройшов відповідну повірку та придатний до використання. Також поліцейський належним чином не роз`яснив ОСОБА_1 , що у випадку незгоди із результатом огляду на стан сп`яніння, водій може пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я. Одночасно він також звернув увагу, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 484887, ОСОБА_1 17.09.2023 року о 18:46 год, керував транспортним засобом, натомість 17.09.2023 року о 18:46 год. ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та з відео вбачається, що 17.09.2023 року починаючи з 18:37 год. ОСОБА_1 знаходиться біля транспортного засобу. Крім того, згідно картки первинного обліку інформації (а.с. 4) вбачається, що ДТП сталася 17.09.23 о 17:55 год.

ОСОБА_3 , який є поліцейським ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області пояснив, що 17.09.2023 року, перебуваючи на чергуванні з ОСОБА_4 , отримали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду поблизу с. Леонівка. Приїхавши на місце ДТП, побачили два автомобілі - «Mercedes Benz Sprinter 312», під керуванням ОСОБА_2 та автомобіль «Skoda Octavia» під керуванням ОСОБА_1 . В останнього були відчутні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці дорожньо-транспортної пригоди за допомогою алкотестера «Drager» або у найближчому закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager». Щодо відеозапису, то відео записувалося на нагрудну камеру. Відносно часу запису відео, міг бути збій. Також він повідомив, що технічна перевірка алкотестера «Drager» проводиться відповідною особою , проходження сертифікації здійснюється 1 раз на рік, або в разі несправності. ОСОБА_1 було ознайомлено з документами на алкотестера «Drager», з результатами він був згідний.

Вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення та вислухавши правопорушника, його захисника та свідка, приходжу до наступного.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 62 Основного Закону ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Гр. ОСОБА_1 17 вересня 2023 року о 18 год. 46 хв. на адміністративній дорозі Київ Знам`янка + 750 м. поворот с. Леонівка вул. миру керував автомобілем «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням, допустив наїзд на смугу зустрічного руху та зіткнувся з автомобілем «Mercedes Benz Sprinter 312», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по зустрічній смузі, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП

Крім того, гр. ОСОБА_1 17 вересня 2023 року о 18 год. 46 хв. на адміністративній дорозі Київ Знам`янка + 750 м. поворот с. Леонівка вул. Миру керував автомобілем «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», результати тестування 2,44 %, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Протоколи, які складені відносно ОСОБА_1 по ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП сумніву не викликає, оскільки складені відповідно до вимог ст. 254, 256 КУпАП, тому є належними доказом по справі. Будь-яких заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Відповідно до вимог ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Згідно з п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Крім повного визнання вини, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 484940 від 17.09.2023 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП;

- схемою місця ДТП від 17.09.2023 року;

- фототаблицею з місця пригоди;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Тобто проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння має містити відповідний алгоритм дій працівника поліції, який проводить такий огляд зі складанням відповідних документів, зокрема:

- перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу;

- на вимогу особи надає їй сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (тобто показує особі сертифікат та свідоцтво про повірку);

- видає особі, яка підлягає огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зазначає підстави такого огляду, якими, в свою чергу, є одна чи кілька ознак сп`яніння, визначених у п. 3 вищевказаної Інструкції (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці);

- за допомогою спеціального приладу проводиться огляд і в акті огляду фіксуються його результати. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння;

- якщо встановлений факт сп`яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (тобто до проведення огляду і складення відповідного направлення та акту огляду відсутні підстави складати протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП);

- якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Так, в матеріалах справи акт огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів, де власноруч ОСОБА_1 відмічено, що із результатом пройденого огляду на стан сп`яніння на із застосуванням приладу «Драгер» - згоден.

Під час перегляду відео файлів з місця дорожньо-транспортної пригоди водієм ОСОБА_1 було запропоновано пройти ще раз у медичному закладі, якщо він не погоджується із результатом, однак таких заперечень від нього не надходило.

Не приймаються твердження водія ОСОБА_1 про те, що все, що написано ним було під диктовку і те, що не було йому запропоновано пройти у медичному закладі, оскільки із самим результатом тесту він погодився.

Відповідно до п. 1, 4, 5 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція), визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пунктів 2-6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

За такого, Інструкцією передбачено надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння.

Факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», відповідно до якого під час проведення огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, 2,44 проміле. З даним висновком ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис у відповідній графі в роздруківці з алкотестеру.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом.

Тому за наявності будь-яких сумнівів про його перебування в стані сп`яніння, сам водій не повинен керувати автомобілем, а у випадку виникнення ситуації, яка вимагає перестановки транспортного засобу, зобов`язаний передати кермо особі, що має посвідчення водія та знаходиться в тверезому стані, та такі обов`язки водія передбачені ПДР України.

Будь-яких доказів належних та допустимих доказів не порушення водієм п. 2.9 а ПДР України суду не надано.

Крім повного невизнання вини, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 484887 від 17.09.2023 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП;

- результатом тесту № 2774 від 17.09.2023 року, який проведений за допомогою технічного приладу «Драгер», показник якого склав 2,44 %;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 17.09.2023 року;

- відеозаписом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28.05.1985 року, п. 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001 року).

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року ЄСПЛ вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

У Постанові ККС ВС від 21.02.2018 року у справі № 701/613/16-к було зроблено висновок, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відтак, обставини зазначені в протоколі узгоджуються між собою та з відеозаписом оглянутим в судовому засіданні, всі ці докази логічно доповнюють один одного та не суперечать один одному, вважаю, що вони є правдивими, об`єктивними і підстав для недовіри до них немає.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наступними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 484940 від 17.09.2023 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 484887 від 17.09.2023 року; даними схеми місця ДТП від 17.09.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями правопорушника ОСОБА_1 , який підтвердив факт вживання алкогольного сп`яніння перебуваючи за кермом транспортного засобу, а також не врахував дорожньої обстановки та не впорався з керуванням, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачаю ознаки адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та ч. 1 ст. 130 КУпАП, як за керування транспортними засобами в стані сп`яніння, так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП України адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини справи та особу правопорушника, вважаю, що до неї може бути застосоване адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, що буде сприяти меті виховання та недопущення в подальшому вчинення правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи яка притягується до адміністративної відповідальності йому необхідно призначити адміністративне стягнення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно з вимог ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо одна особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разу може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Виходячи з наведеного, слід об`єднати справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (№ 368/1328/23), зі справою про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (№ 368/1329/23), присвоївши справі № 368/1328/23.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки має посвідчення для ветеранів війни учасників бойових дій (посвідчення серія НОМЕР_4 ).

На підставі наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, керуючись ст. ст. 124, 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати адміністративні справи №368/1328/23 (провадження №3/368/520/23), №368/1329/23 (провадження № 3/368/521/23) в одне провадження та присвоїти спільний №368/1328/23 (провадження №3/368/520/23).

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:

за ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.;

за ч. 1 ст. 130 КУпАП - накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 36 КУпАП, при вчиненні кількох правопорушень стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та остаточно призначити стягнення ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. (рахунок отримувача: UА0010001, отримувач: ГУК у Київській області/м.Київ/21081300, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасника бойових дій.

Строк звернення до виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: І.І. Шевченко