Єдиний унікальний номер №943/422/23
Провадження №3/943/321/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю секретаря судового засідання Дутки С.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рясного В.Д., який брав участь у судовому засіданні дистанційно у режимі відеоконференції, розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого приватним підприємцем, який проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

12 березня 2023 року о 14 год. 50 хв. на вулиці Заводська, 5 в смт Красне Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz» (ATEGO), реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (результат позитивний 2,26% проміле), чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи. Разом із тим, до матеріалів справи долучена письмова заява ОСОБА_1 про закриття справи за відсутністю складу правопорушення, у якій він заперечує свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та факт керування ним транспортним засобом, відсутність у матеріалах справи відео доказу ознак його алкогольного сп`яніння. Крім того ОСОБА_1 покликається на те, що працівники поліції чинили на нього психологічний тиск шляхом його дискредитації та складення щодо нього адміністративного протоколу і те, що поліцейськими не було його відсторонено від керування транспортним засобом, відсутність у матеріалах справи безперервного фрагменту відеозапису події. Також ОСОБА_1 покликався на те, що в адміністративному протоколі відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відеофіксації, покликаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17.07.2019 року в справі №295/3099/17 та постанові від 13.02.2020 року в справі №524/9716/16-а, а чек приладу Драгер не містить відомостей до якого саме адміністративного протоколу такий додано. Крім того ОСОБА_1 покликається на те, що працівники поліції не роз`яснили йому прав та порядку проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, як і те, що поліцейськими не доставлено його до медичного закладу для проходження додаткового тесту на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, відсутність про це у справі відповідного письмового направлення. Також матеріали справи не містять відомостей про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення раніше, що впливає на кваліфікацію вчиненого правопорушення в частині наявності чи відсутності повторності, а матеріали справи не містять довідки про те, чи отримував останній посвідчення водія, отже просить закрити провадження по справі про адміністративне за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, покликаючись на п. 1 ст. 247 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рясний В.Д. у судовому засіданні у режимі відеоконференції винуватість свого підзахисного у вказаному адміністративному правопорушенні категорично заперечив, покликаючись на те, що матеріали справи не містять відеозапису процесу керування його підзахисним транспортним засобом, який на відео заперечує такий факт, а транспортний засіб перебуває у нерухомому стані. Також захисник звернув увагу суду на те, що адміністративний протокол не є беззаперечним доказом винуватості його підзахисного у скоєнні вищевказаного правопорушення, відсутність у протоколі ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Крім того, адвокат Рясний В.Д. у судовому засіданні повністю підтримав доводи наявної у матеріалах справи письмової заяви ОСОБА_1 про закриття справи з наведених у ній мотивів, а тому просив закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, адвокат Рясний В.Д. в судовому засіданні повідомив, що ним не оскаржувалась постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо невключення підзахисним світлового покажчика повороту, однак чи оскаржував її сам довіритель, захиснику не відомо, оскільки він про це його не повідомляв, як і про її наявність.

Заслухавши доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №089390 від 12.03.2023, яким підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; роздруківкою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», тест №2665 від 12.03.2023, яким за результатами алкотесту в ОСОБА_1 підтверджено стан алкогольного сп`яніння 2,26% проміле, із яким останній погодився, про що свідчить його підпис у відповідній графі «підпис особи, що тестують». Також вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема в частині доведення факту керування ним 12 березня 2023 року на вулиці Заводська, 5 в смт Красне Золочівського району Львівської області транспортним засобом марки «Mercedes Benz» (ATEGO), реєстраційний номер НОМЕР_1 , доводиться неоспореною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6668817 від 12.03.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 510 грн. за те, що керуючи вищевказаним транспортним засобом у вказаному місці та час, він не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України.

Крім того вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивно доводиться долученими до протоколу матеріалами відеофіксації правопорушення (диск CD-R).

Зокрема, із дослідженого в судовому засіданні відеозапису події вбачається, що поліцейські, маневруючи службовим автомобілем «Mitsubichi Outlander», зупиняють транспортний засіб «Mercedes Benz» (ATEGO), реєстраційний номер НОМЕР_1 , де на водійському сидінні за кермом перебуває ОСОБА_1 із невстановленою особою пасажира. В ході спілкування поліцейського із ОСОБА_1 , останній не заперечував факту керування ним транспортним засобом, як і його пасажир. При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 також не заперечує, коли поліцейський каже йому: «ми Вас зупинили». На запитання поліцейського «чи вживали сьогодні алкогольні напої», ОСОБА_1 відповідає «не вживав», «я все знаю», «давайте домовлятися». На інше запитання поліцейського щодо заборони керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відповідає: «ми їхали грузитися». Згодом поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» чи в медичному закладі, на що останній спочатку відмовлявся та хотів домовитися із працівниками поліції, однак згодом погодився та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки керованого ним транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810». Також із цього відеозапису поліцейський показав ОСОБА_1 сертифікат повірки вказаного газоаналізатора, що був дійсний до травня 2023 року. За результатами алкотесту у ОСОБА_1 підтверджено стан алкогольного сп`яніння 2,26% проміле, із яким останній погодився, підписавши роздруківку цього газоаналізатора та просив поліцейського такими висловлюваннями: «просив би Вас не писати мені 130», «давайте з Вами домовимось», «я завжди за домовленість», «навіщо ти це мені написав, у мене 40 років стажу».

Вказані докази суд вважає об`єктивними, логічними та послідовними, що спростовують висловлені стороною захисту в судовому засіданні заперечення, які не знайшли свого підтвердження у ході розгляду цієї справи.

Отже, із представлених вище доказів, які у своїй сукупності є логічними та послідовними, об`єктивно убачається те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чого ОСОБА_1 на місці події не заперечував, намагаючись закрити вказану справу.

При цьому, суд вважає безпідставними покликання захисника Рясного В.Д., як на підставу закриття провадження в справі, зокрема те, що його підзахисний не керував транспортним засобом, оскільки такі доводи спростовуються вищенаведеним відеозаписом події, незаперечення ОСОБА_1 вказаного факту спершу на місці зупинки автомобіля, а також неоспореною постановою серії ЕАС №6668817 від 12.03.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що керуючи вищевказаним транспортним засобом у вказаному місці та час, він не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України.

Крім того, суд вважає необгрунтованими покликання захисника Рясного В.Д., як на підставу закриття провадження в справі, зокрема те, що працівники поліції чинили на його підзахисного психологічний тиск шляхом його дискредитації та складення щодо нього адміністративного протоколу, оскільки це спростовується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом події, а складення адміністративного проколу за наявності для цього підстав належить до службових обов`язків поліцейського, що мало місце в даному випадку.

Більше того, на думку суду, відсутність у матеріалах справи виписаного поліцейським письмового направлення ОСОБА_1 щодо проведення повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у найближчому медичному закладі спростовується відсутністю його незгоди із результатами такого огляду на місці зупинки (що підтверджується відеозаписом події та результатами алкотесту у ОСОБА_1 2,26% проміле, із яким останній погодився, підписавши роздруківку цього газоаналізатора та просив поліцейського не писати йому 130), оскільки згідно п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння абоперебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п. 6 цієї Постанови).

Крім того, суд вважає помилковими доводи захисника Рясного В.Д., як на підставу закриття провадження в справі, зокрема те, що поліцейськими не було його відсторонено від керування транспортним засобом, відсутність у матеріалах справи безперервного фрагменту відеозапису події, оскільки такі доводи не спростовують вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів захисника про відсутність у протоколі ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , суд вважає, що такі мали б правове значення лише у разі фіксації поліцейським у протоколі факту відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Разом із тим, такі ознаки алкогольного сп`яніння зафіксовані у рапорті поліцейського від 12.03.2023 та дослідженому відеозаписі події, як і не оспорювались правопорушником на місці зупинки транспортного засобу.

Також суд вважає помилковими покликання захисника на те, що в адміністративному протоколі відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відеофіксації, покликаючись на правову позицію Верховного Суду, яка стосується постанови в справі про адміністративне правопорушення. Більше того, як убачається із наявної у матеріалах справи роздруківки газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», тест №2665 від 12.03.2023, що така додається до протоколу №089390, тобто ідентифіковано її приналежність до цієї справи, а також відеозаписом події (в частині продування алкотестера ОСОБА_1 із озвученим на відеозаписі результатом 2,26% проміле).

Також не заслуговують на увагу доводи сторони захисту про те, що матеріали справи не містять відомостей про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення раніше, що впливає на кваліфікацію вчиненого правопорушення, оскільки наведене спростовується наявним у справі витягом з ІТС ІПНП на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із якого слідує, що протягом року останній до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався.

Інші доводи ОСОБА_1 та його захисника Рясного В.Д., на думку суду, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та мають формальний характер, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, судом не встановлено.

Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Таким чином, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за доцільне призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке є безальтернативним, спрямованим на виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Крім того, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відтак у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на користь держави, що відповідає положенню ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 34, 35, 40-1, 130, 245, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос