П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2023 р. Справа № 596/1076/23

Провадження № 3/596/1254/2023

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря Туткалюк В.Р., захисника адвоката Чернецького В.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого охоронцем «Охорона Тернопіль», жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

02.07.2023 року о 01 год.10 хв. в м. Копичинці по вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 керував Т/З ЗАЗ СЛАВУТА 110307 д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні 02.08.2023 вини у вчиненому правопорушенні не визнав повністю. Суду пояснив, що01 липня 2023 року він автобусом їздив м. Тернопіль, свій автомобіль залишив на вул. Кобилянській, біля обєкту, який він охороняє. Ключі і документи на машину він передав колезі по роботі ОСОБА_3 , який з 01 на 2 липня 2023 року заступав на чергування. Повернувся в м. Копичинці близько 22 години вечора, прийшов до центру, де залишив вашину і вони там зустрілись з ОСОБА_3 та розмовляли в салоні автомобіля. Через деякий час до них підїхала патрульна машина, перевіряли документи, виявили відсутність страхового полісу. Поліцейські звернули увагу на наявність у нього ознак алкогольного спяніння та запрпонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння. Він відмовився, оскільки того дня не керував транспортним засобом, а лише сидів в салоні авто на місці водія при заглушеному моторі. Крім того, під час поїздки в м. Тернопіль вживав пиво.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні 02.08.2023 підтвердив пояснення ОСОБА_1 зокрема, пояснив, що коли вони сиділи в салоні авто біля 01 години ночі до них під`їхала машина патрульна. ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не вважав це потрібним.

Постановою суду від 02 серпня 2023 року, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернуто до Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області для належного дооформлення.

15.11.2023 року на виконання вимог постанови Чортківським РВП ГУНП в Тернопільській області повторно направлено в суд протокол про адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні захисник адвокат Чернецький В.І. заявив клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на недоведеність факту керування особою транспортним засобом, відсутності підстав для зупинки транспортного засобу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідка, позицію захисника за наслідками розгляду справи, дослідивши письмові докази в справі, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доводиться даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №181128 від 02.07.2023 року з якого слідує, що 02.07.2023 року о 01 год.10 хв. в м. Копичинці по вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 керував Т/З ЗАЗ СЛАВУТА 110307 д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановлено, водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, а також положень «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року, якими закріплена процедура проведення огляду особи на стан сп`яніння.

Згідно акту огляду та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 02.07.2023, вбачається, що водій ОСОБА_1 підлягав огляду у зв`язку із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, однак пройти огляд на місці зупинки або у медичному закладі він відмовився(а.с.2,3).

Так факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події з використання спеціальних технічних засобів, а також в медичному закладі доводиться також відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, що долучені як додатки до протоколу про адміністративне правопорушення. При перегляді відеозаписів убачається, що під час розмови з водієм ОСОБА_1 поліцейський встановив наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння, про їх наявність як підставу проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був поінформований.

ОСОБА_1 на неодноразову вимогу працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події з використання спеціальних технічних засобів, а також відмовився проїхати в медичний заклад.(файл 0000--0001А.МР4, з 01.05 год до 01.11 год). При цьому йому було роз`яснено, що відмова від проходження огляду матиме наслідком складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення п.2.5 ПДР України.

Також після оголошення протоколу про адміністративне правопорушення відмовився давати пояснення. Як встановлено, поліцейським ознайомлено ОСОБА_1 з актом огляду особи на стан сп`яніння, направленням на огляд водія в медичний заклад, постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7264765. ОСОБА_1 отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_2 .

Суд вважає необґрунтованою відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, оскільки на вимогу поліцейського водій повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відповідно до приписів п. 2.5 ПДР України.

Як слідує із відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, процедура огляду, фіксування відмови особи від огляду на стан алкогольного сп`яніння відбувалась у відповідності до приписів ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року, якими закріплена процедура проведення огляду особи на стан сп`яніння.

Як встановлено, долучені до протоколу відеозаписи з нагрудної камери є безперервними, відеозйомка відбувалась відповідно до приписів Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026.

При перегляді відеозапису встановлено, що він відображає фіксування, виявлення правопорушення, процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення та його оголошення.

З врахуванням наведеного, безпідставним є твердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом.

Як встановлено з відеозаписів з нагрудної камери поліцейского, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, на відеозаписах, зокрема, файлу 0000--0001А.МР4, слідує, що автомобіль ЗАЗ СЛАВУТА 110307 д.н.з НОМЕР_1 02.07.2023 року о 00.56 год здійснював рух. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 . Працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення комендантської години.

Також з відеозаписів видно, що сам водій ОСОБА_1 підтвердив факт керування автомобілем, пояснивши, що «їде по роботі».(файл 0000--0001А.МР4, 00.57).

При цьому, останній впродовж всього спілкування з працівниками поліції на місці події жодного разу не повідомляв їм про те, що він не керував транспортним засобом.

Необґрунтованими є твердження сторони захисту про те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було безпідставно зупинено, оскільки це спростовуються відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що працівники поліції зупинили вказаний транспортний засіб у зв`язку з тим, що водій порушив правила комендантської години.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7264783 від 02.07.2023, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. (керування транспортним засобом без реєстраційних документів).

Суд також не бере до уваги доводи сторони захисту про те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 181128 від 02.07.2023, в останнього було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом №426103, про що він розписався у протоколі, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Твердження адвоката Чернецького В.І. з приводу неточностей у зазначенні часу вчинення правопорушення, допущені працівником поліції при складанні протоколу та додатьків до нього, суд визнає необгрунтованими, оскільки ці неточності є формальними і жодним чином не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 , а також не спростовують наявних у справі доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю їх достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладаючи адміністративне стягнення за вказане адміністративне правопорушення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень на транспорті, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. На думку суду, застосований до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення прав керування є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст.ст. 7, 40-1, 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (Отримувач коштів: ГУК у Терноп.обл/Терноп.обл./21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977599; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0019001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Гусятинського районного суду Ірина ЛИСЮК