Провадження № 3/953/3987/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Харків

суддя Київського районного суду м. Харкова Бобко Т.В., за участю прокурора - Ольхового Є.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , секретар судового засідання Узденова М.Р., розглянувши матеріали, які надійшли з 7 Управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харкова, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, яка займає посаду заступника директора з питань підвищення кваліфікації та фінансово-господарчої діяльності Обласного навчально-методичного центру підвищення кваліфікації працівників культосвітніх закладів, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2023 року до Київського районного суду м. Харкова з 7-го Управління (по обслуговуванню Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли протоколи про адміністративні правопорушення № 874 від 01.11.2023, № 875 від 01.11.2023, № 876 від 01.11.2023, № 877 від 01.11.2023, № 878 від 01.11.2023, № 879 від 01.11.2023, складені за ч. 1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , які постановою Київського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2023 року об`єднані в одне провадження.

Згідно вищевказаних протоколів, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника директора з питань підвищення кваліфікації та фінансово-господарчої діяльності Обласного навчально-методичного центру підвищення кваліфікації працівників культосвітніх закладів, будучи згідно з п.п. а п.2 ч.1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, на власну користь, всупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес, перед визначенням виконувачу обов`язків директора Центру ОСОБА_2 , у якої знаходиться в прямому підпорядкуванні, розміру премії, підписанням пропозиції у вигляді листа від 16.12.2021 № 01-10/246 та поданням цієї пропозиції Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації не повідомила у встановленому цим Законом порядку безпосереднього керівника, а саме виконувача обов`язки директора Центру ОСОБА_2 , про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Таким чином, ОСОБА_1 не виконала вимоги п.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника директора з питань підвищення кваліфікації та фінансово-господарчої діяльності Обласного навчально-методичного центру підвищення кваліфікації працівників культосвітніх закладів, будучи згідно з п.п. а п.2 ч.1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, на власну користь, всупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес, в умовах реального конфлікту інтересів 16.12.2021 вчинила дії, а саме: визначила на власний розсуд виконувачу обов`язків директора Центру ОСОБА_2 , у якої знаходиться в прямому підпорядкуванні, розмір премії (один посадових оклад), підписала пропозицію у вигляді листа від 16.12.2021 № 01-10/246 та подала цю пропозицію Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації. Таким чином, ОСОБА_1 не виконала вимоги п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника директора з питань підвищення кваліфікації та фінансово-господарчої діяльності Обласного навчально-методичного центру підвищення кваліфікації працівників культосвітніх закладів, будучи згідно з п.п. а п.2 ч.1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, на власну користь, всупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес, перед визначенням виконувачу обов`язків директора Центру ОСОБА_2 , у якої знаходиться в прямому підпорядкуванні, розміру премії, підписанням пропозиції у вигляді листа від 05.10.2022 № 01-10/192 та поданням цієї пропозиції Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації не повідомила у встановленому цим Законом порядку безпосереднього керівника, а саме виконувача обов`язки директора Центру ОСОБА_2 , про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Таким чином, ОСОБА_1 не виконала вимоги п.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника директора з питань підвищення кваліфікації та фінансово-господарчої діяльності Обласного навчально-методичного центру підвищення кваліфікації працівників культосвітніх закладів, будучи згідно з п.п. а п.2 ч.1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, на власну користь, всупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес, в умовах реального конфлікту інтересів 05.10.2022 вчинила дії, а саме: визначила на власний розсуд виконувачу обов`язків директора Центру ОСОБА_2 , у якої знаходиться в прямому підпорядкуванні, розмір премії (один посадових оклад), підписала пропозицію у вигляді листа від 05.10.2022 № 01-10/192 та подала цю пропозицію Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації. Таким чином, ОСОБА_1 не виконала вимоги п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника директора з питань підвищення кваліфікації та фінансово-господарчої діяльності Обласного навчально-методичного центру підвищення кваліфікації працівників культосвітніх закладів, будучи згідно з п.п. а п.2 ч.1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, на власну користь, всупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес, перед визначенням виконувачу обов`язків директора Центру ОСОБА_2 , у якої знаходиться в прямому підпорядкуванні, розміру премії, підписанням пропозиції у вигляді листа від 01.12.2022 № 01-10/203 та поданням цієї пропозиції Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації не повідомила у встановленому цим Законом порядку безпосереднього керівника, а саме виконувача обов`язки директора Центру ОСОБА_2 , про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Таким чином, ОСОБА_1 не виконала вимоги п.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника директора з питань підвищення кваліфікації та фінансово-господарчої діяльності Обласного навчально-методичного центру підвищення кваліфікації працівників культосвітніх закладів, будучи згідно з п.п. а п.2 ч.1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, на власну користь, всупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес, в умовах реального конфлікту інтересів 01.12.2022 вчинила дії, а саме: визначила на власний розсуд виконувачу обов`язків директора Центру ОСОБА_2 , у якої знаходиться в прямому підпорядкуванні, розмір премії (один посадових оклад), підписала пропозицію у вигляді листа від 01.12.2022 № 01-10/203 та подала цю пропозицію Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації. Таким чином, ОСОБА_1 не виконала вимоги п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні обставини, викладені у протоколах підтримав, просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП; ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, не визнала та пояснила, що жодного рішення відносно свого безпосереднього керівника вона не приймала, а лише подавала до Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації клопотання про преміювання директора в межах фонду економії заробітної плати на підставі даних, які були надані бухгалтерією. Чинним законодавством не врегульоване питання щодо порядку преміювання керівників вищого рівня закладів освіти, а тому вона діяла за аналогією до Положення про умови і розміри оплати праці керівників комунальних підприємств міст Харківської області.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши під час судового розгляду надані до протоколів про адміністративні правопорушення матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Положення ст. 251 КУпАП передбачають, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність приватного інтересу, який впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення нею дій при здійсненні представницьких повноважень, тому зобов`язана була повідомити про це, однак не зробила цього.

Частина 2 ст.172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів: вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в активних діях особи, яка знала про наявність приватного інтересу, який впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення нею дій при здійсненні представницьких повноважень, тому зобов`язана була повідомити про це, однак не зробила цього.

Диспозиції вищевказаних норм є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст. 172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання ним службових чи представницьких повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічними, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення публічним діячем інших дій. Доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов`язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Згідно із частиною першою ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в пунктах 1 та 2 частини першої ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до ст.172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься у ч. 1 Закону України «Про запобігання корупції», де розкривається зміст такого терміну як приватний інтерес, яким є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи з системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити, що: а) приватний інтерес наявний, б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Отже, конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

За змістом ст. 172-7 КУпАП, особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч.1 ст. 3 цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п. п. а п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, віднесені до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Наказом Директора Обласного навчально-методичного центру підвищення кваліфікації працівників культосвітніх закладів Управління культури Харківської облдержадміністрації № 24 від 01.03.2002 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника директора центру.

Відповідно до п.1.1. Статуту Обласного навчально-методичного центру підвищення кваліфікації працівників культосвітніх закладів, затвердженого головою Харківської обласної ради 04.09.2020, - Обласний навчально-методичний центр підвищення кваліфікації працівників культосвітніх закладів є комунальним закладом мистецької освіти, знаходиться у спільній власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Харківської області. Отже Центр є юридичною особою приватного права.

Відповідно до п.4 Порядку надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2000 № 898, щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам видається на підставі наказу керівника навчального закладу чи методичної установи, а керівникам за погодженням з організацією вищого рівня.

Директором Обласного навчально-методичного центру підвищення кваліфікації працівників культосвітніх закладів 10 січня 2018 року затверджено Положення про виплату щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам Обласного навчально-методичного центру підвищення кваліфікації за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків, відповідно до п. 6 якого винагорода директору Центру здійснюється за погодженням з Управлінням культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації у межах наявних коштів на оплату праці.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 16.12.2021 Обласним навчально-методичним центром підвищення кваліфікації працівників культосвітніх закладів за підписом заступника директора ОСОБА_3 та головного бухгалтера ОСОБА_4 направлено на ім`я директора Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 лист з проханням погодити преміювання в.о. директора ОНМЦПК Т.Самоварової за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків у розмірі посадового окладу у межах наявних коштів на оплату праці за грудень 2021 року. Аналогічні листи були направлені 05.10.2022 та 01.12.2022 за жовтень 2022 року та за листопад 2022 року відповідно.

Директором Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації наказом від 17 грудня 2021 року № 286, листом-погодженням від 06.10.2022, наказом від 14.12.2022 № 115, погоджено виплату премії в.о. директора ОНМЦПК ОСОБА_2 за грудень 2021 року, жовтень 2022 року та листопад 2022 року відповідно.

Матеріали справи містять дані про виплату ОСОБА_2 грошової винагороди за вищезазначений період (розрахункові листи).

24 червня 2022 року НАЗК надані Роз`яснення щодо наявності/відсутності конфлікту інтересів під час реалізації повноважень з окремих питань оплати праці, якими зазначено наступне.

Для запобігання виникненню конфлікту інтересів окремі нормативно правові акти, що визначають порядок встановлення стимулюючих виплат, передбачають процедуру погодження відповідних виплат керівнику із суб`єктом призначення/керівником вищого рівня. У такому випадку рішення про встановлення стимулюючих виплат приймається в один із вказаних способів: 1) погодження рішення про встановлення стимулюючих виплат керівнику отримується за зверненням інших осіб: 2) перед прийняттям керівником рішення про встановлення собі стимулюючих виплат він подає відповідні пропозиції на погодження іншій особі (суб`єкту призначення/керівникові вищого рівня). Попереднє погодження встановлення розміру стимулюючих виплат надає керівнику можливість уникати конфлікту інтересів під час прийняття відповідного рішення, оскільки такі повноваження не будуть дискреційними.

Погодження розміру стимулюючої виплати

є умовою реалізації службового повноваження керівника щодо її встановлення самому собі, а не самостійним службовим повноваженням, тому вимоги

ч. 1 ст. 28 Закону (повідомляти про конфлікт інтересів; не вчиняти дій та

не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів) на випадки звернення за отриманням зазначеного погодження (може здійснюватися, у тому числі, шляхом підписання та направлення письмового подання чи пропозиції)

не поширюються.

Як на приклад НАЗК посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 304 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу», пунктом 4 якої визначено, що рішення про виплату надбавки за інтенсивність праці, премії, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань головам районних державних адміністрацій приймаються ними за погодженням з головою відповідної обласної державної адміністрації відповідно до подання керівника державної служби у відповідній місцевій державній адміністрації.

Як встановлено в ході судового розгляду, нормативно-правові акти, які б регулювали порядок та процедуру отримання щорічної грошової винагороди керівникам навчальних закладів та методичних установ закладів освіти, а саме процедуру отримання погодження з організацією вищого рівня, відсутні. Такої процедури не містить і Порядок надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2000 № 898.

Відсутність правового регулювання питання порядку отримання щорічної грошової винагороди не може погіршувати становище особи порівняно з іншими галузями діяльності юридичних осіб публічного права, зокрема державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу», де передбачено направлення подання керівнику вищого рівня щодо погодження про виплату керівнику грошової виплати відповідним працівником державного органу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що сам факт підписання ОСОБА_6 спільно з бухгалтером ОСОБА_4 подання на погодження преміювання не може свідчити про вчинення нею дій, спрямованих на прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки прийняття рішення про нарахування і виплату премії не відноситься до її компетенції.

Отже, оскільки до повноважень ОСОБА_1 не входить призначення грошової винагороди та визначення її розміру в.о. директору Центра - виключається й можливість конфлікту з приватним інтересом, відтак і виключається наявність реального конфлікту інтересів у зв`язку інкримінованими ОСОБА_1 обставинами, оскільки ОСОБА_1 фактично самостійно не приймала рішення в умовах реального конфлікту інтересів, та не мала на то відповідних повноважень, що виключає відповідальність.

Суд також зазначає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення не повинен мати переваги перед іншими доказами, та сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

В той же час, протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відносно ОСОБА_1 не містять доказів та обґрунтування наявності у неї умислу на вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

На підставі викладеного, суд вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у відповідності до ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись ч.1, ч. 2 ст. 172-7, ст. ст. 38, 247, 251, 252, 256, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя Т.В. Бобко