ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_2 14.10.2023 року о 09:05 год. у м. Одеса, вул. Приморська, керував автомобілем «Dacia Logan», державні номерні знаки НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується Висновком медичного закладу № 002414, порушив вимоги п./п. «а» п. 2.9 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Судовий розгляд проведено за відсутністю ОСОБА_2 , який в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки ОСОБА_2 суд не повідомив.

Так, з метою повідомлення особи про час і місце розгляду справи, а також дотримання строків розгляду справи, ОСОБА_2 було повідомлено шляхом смс-повідомлення, яке, відповідно до звіту про доставку, доставлено на телефонний номер останнього та на офіційному сайті Судової влади України за посиланням https://pm.od.court.gov.ua/sud1522/gromadyanam/csz/ були розміщені відомості про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 справи, дати, час та місце його проведення.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_2 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, суд визнає причини неявки притягуваного такими, що здійснені без поважних причин і вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторони захисту.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду причин своєї неявки.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідив матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_2 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Вказані обставини справи підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 649326 від 29.10.2023 року, згідно якого ОСОБА_2 14.10.2023 року о 09:05 год. у м. Одеса, вул. Приморська, керував автомобілем «Dacia Logan», державні номерні знаки НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується Висновком медичного закладу № 002414, порушив вимоги п./п. «а» п. 2.9 ПДР України, копією Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002414 від 29.10.2023 року, повідомленням про запрошення до підрозділу патрульної поліції та відеозаписом.

Та обставина, що ОСОБА_2 допустив вказане порушення повторно протягом року, підтверджується довідкою, за підписом т.в.о. заступника начальника ВАП УПП в Одеській області Бойко М. згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 10.03.2023 року (№ 523/3814/23), якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, дана інформація підтверджується судовим рішенням від 10.03.2023 року, розміщеним у Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reestr.court.gov.ua/Review/109611847.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_2 в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 14.10.2023 року о 09:05 год. у м. Одеса, вул. Приморська, керував автомобілем «Dacia Logan», державні номерні знаки НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується Висновком медичного закладу № 002414, повторно, протягом року, водій притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, 10.03.2023 року Суворовського районного суду м.Одеси (справа №523/3814/23).

З викладеного слідує, що ОСОБА_2 , порушуючи вимоги порушивши вимоги п./п. «а» п. 2.9 ПДР, який передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Судом враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_2 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим адміністративним правопорушенням і таке правопорушення вчинене притягуваним повторно протягом року, що свідчить про, те що ОСОБА_2 жодних висновків для себе не зробив, протиправну діяльність не припинив, що свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення, відчуття безкарності за вчинене та схильність до вчинення адміністративних правопорушень.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Водночас суд враховує, що відповідно до довідки згідно інформаційного порталу Національної поліції за підписом т.в.о. заступника начальника ВАП УПП в Одеській області Бойко М., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував, а відтак він не є водієм в розумінні Правил дорожнього руху України.

Отже суд керується п.21 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_2 , а також безальтернативну санкцію ч.2 ст.130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, але без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять інформації та доказів, що транспортний засіб, яким керував притягуваний під час вчинення правопорушення, належить саме ОСОБА_2 .

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/22344/23

Номер провадження №3/522/13184/23

Головуючий суддя Русєва А.С.