Провадження №: 3/752/8087/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код відсутній, громадянина України, тимчасово не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 23.09.2023 року о 23 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Квітки-Основ`яненка, буд. 1, керував автомобілем «Honda» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода та нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 23.09.2023 року о 23 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Квітки-Основ`яненка, буд. 1, керуючи автомобілем «Honda» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки та скоїв наїзд на дорожній знак 5.38.1, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п. 2.3(б) та 13.3 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засідання вину не визнав за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказав, що в той день не керував автомобілем «Honda» д.н.з. НОМЕР_1 та не вчиняв ДТП. Хто саме сідав за кермо його автомобіля - не знає. Зазначив, що дав ключі від авто своєму знайомому, однак ПІБ, його телефон та адресу сказати не може.

Захисник Іваненко М.В. в судовому засіданні просила закрити провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Свою позицію обгрунтувала тим, що протокол заповнений не розбірливим почерком, і склад правопорушення не можна прочитати, а лише припустити. Вказує, що на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також роз"яснення йому прав. ОСОБА_2 зазначає, що у протоколі відсутні будь-які дані та пояснення свідка, на покази якого посилається патрульний поліцейський відповідно до відеозапису. Захисник зазначає, що ОСОБА_1 не було вручено копії протоколу та тимчасового талону, і працівниками поліції не було забезпечено доставку ОСОБА_1 до медичного закладу протягом двох годин, оскільки останнього відвезли до Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина підтверджується зібраними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №528178 від 23.09.2023 року, схемою місця ДТП, рапортами та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Твердження ОСОБА_1 , про те, що він не вчиняв ДТП і не сідав за кермо спростовується відеозаписом, що наявний в матеріалах справи. З відеозапису вбачається, що дружина ОСОБА_1 повідомила працівникам поліції про те, що попросила ОСОБА_1 перепаркувати машину в дворі, однак останньому це не зовсім вдалось.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він дав ключі своєму знайомому, суд до уваги не приймає, оскільки будь-яких даних знайомого ОСОБА_1 не повідомив, і суд вважає, що таке твердження вказано з метою уникнення від адміністративної відповідальності, в тому числі за ст. 124 КУпАП.

Надаючи оцінку діям ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Так, за результатами дослідження матеріалів справи, в тому числі перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом та здійсним дтп, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився, тому вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та роз"яснення йому прав, повністю спростовується відеозаписом, на якому очевидці та свідки вказують, що за кермом автомобіля «Honda» д.н.з. НОМЕР_1 перебував саме ОСОБА_1 . Крім того, вказаний факт підтвердила і дружина ОСОБА_1 , яка вказала поліцейським, що в той день просила ОСОБА_1 перепаркувати авто. Крім того, з відеозапису вбачається, що дружина ОСОБА_1 намагалась вирішити ситуацію з поліцейськими без складання протоколу.

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час оформлення протоколів відносно нього веде себе неадекватно, грубо, а його поведінка не відповідає обстановці. На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп"яніння і фактично відмовляється від проходження огляду, ігноруючи всі роз"яснення поліцейських, в тому числі щодо його прав та пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці пригоди чи у лікаря нарколога, а тому суд не приймає до уваги твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не було доставлено до медичного закладу і що останній взагалі не відмовлявся від огляду.

Вказівку захисника про те, що в протоколі відсутні будь-які дані та пояснення свідка, на покази якого посилається патрульний поліцейський відповідно до відеозапису, суд до уваги не приймає, оскільки дані про такі пояснення свідка містяться на відеозаписі та в рапортах, відповідно до яких особа не побажала надати свої анкетні дані.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було вручено копії протоколу та тимчасового талону, не впливає на встановлені факти. Відмова водія в повній мірі зафіксована на відео з камер працівників поліції.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 раніше адміністративному стягненню не піддавався, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, та вважаю необхідним накласти на нього стягнення, в межах санкцій, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, тому з правопорушника належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 36, 283-284 КУпАП, суддя

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення:

за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 36 КУпАП шляхом накладання стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко