Справа № 154/2230/22 Провадження №33/802/338/23 Головуючий у 1 інстанції:Лутай А. М.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 березня 2023 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536 гривень 80 копійок судового збору.

Провадження у даній справі за ч.1 ст.122-2, ч.3 ст.126 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 24 липня 2022 року о 16-20 год в м. Володимир по вул. Устилузькій, керував автомобілем марки «Дачія Логан» р.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки копію постанови він отримав лише 18.04.2023.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.

У своєму клопотанні апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, зазначаючи, що він отримав копію постанови лише 18 квітня 2023 року.

Однак такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання особою копії постанови.

07 березня 2023 року під час розгляду справи у Володимир-Волинському міському суді Волинської області ОСОБА_1 присутній не був. До початку судового розгляду його захисник подав до місцевого суду клопотання про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної та захисника (а.с.27-30).

В даній справі відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 17 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 березня 2023 року ОСОБА_1 подав через засоби поштового зв`язку лише 28 квітня 2023 року, що стверджується поштовим конвертом, доданим до апеляційної скарги, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився 17 березня 2023 року.

Отже, апелянт більше як на місяць пропустив строк апеляційного оскарження, визначений положеннями ч.2 ст.294 КУпАП.

Доводи клопотання про те, що ОСОБА_1 отримав копію постанови 18.04.2023 не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки такі доводи повністю суперечать приписам ч.2 ст.294 КУпАП.

Тому доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП та не відповідають матеріалам справи, а тому клопотання до задоволення не підлягає.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Підсумовуючи наведені обставини та положення ч.2 ст.294 КУпАП, необхідно відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 березня 2023 року щодо нього та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 березня 2023 року щодо нього відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов