05 грудня 2023 року Єдиний унікальний № 501/4649/23 Провадження № 3/501/1935/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2023 року м.Чорноморськ

Суддя Іллічівського міського суду Одеської області Тордія Е.Н.,

розглянувши адміністративний матеріал № 501/4649/23 (3/501/1935/23), який надійшов з ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення ,передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, роз`яснені права, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 63 Конституції України -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 19 жовтня 2023 року о 17:00 годині, гр-н. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем DAF FT CF 85.360, державний номер НОМЕР_2 в м. Чорноморську по вул. Промислова 1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, порушена координація рухів, не чітка мова, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку та від проходження тесту на місці за допомогою алкотестера відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позиція учасника судового процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснював, що 19 жовтня 2023 року у вечірній час доби приїхав на стоянку по роботі. На стоянці повинен був знаходиться 3 дні. Поставив машину на стоянку, випив пива, пішов до виходу. На прохідній його зустріли працівники поліції сказали що він керував в стані алкогольного сп`яніння , але це не відповідає дійсності ,випив пива після того як зупинився.

Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю правопорушення в його діях.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Згідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність по ній настає 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України), 2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР України), 3) а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Таким чином, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в даному випадку необхідно встановити, що особа: керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Серед превентивних заходів ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» визначено, зокрема такий захід як зупинення транспортного засобу. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Так, зокрема, ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» наведений вичерпний перелік випадків, коли поліцейський має право зупинити транспортний засіб, а ч. 3 ст. 35 цього ж Закону закріплює обов`язок поліцейського проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначених цією статтею. Право водія дізнатись про причини зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом та прізвище і посаду цієї особи, також гарантоване ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Факт керування автомобілем, іншим транспортом може бути доведений: показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З дослідженого відеозапису з місця події, не можливо з`ясувати причину зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 .

Наявний в матеріалах справи рапорт вказує, що 19 жовтня 2023 року надійшло повідомлення зі служби 102, про те ,що 19 жовтня 2023 року о 17.41 год. в по вул. Промислова , 1 в м. Чорноморську працівники охорони затримали чоловіка в стані сп`яніння за кермом фури державний номерний

знак НОМЕР_2 на Драгері показник 1.7 проміле.

На запит суду до відділу поліції про витребувана інформація щодо показників Драгера та інших доказів на підтвердження обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення від 27 листопада 2023 року ,відповідь суду не надана.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, судом встановлено недотримання працівником поліції вимог ст. 254, 255, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідних Порядку та Інструкції які регламентують процедуру проведення огляду, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням.

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 477300 від 19 жовтня 2023 року та додані до нього докази, суд приходить до висновку, що вони не містять допустимих та належних доказів та підстав законної зупинки водія ОСОБА_1 , у зв`язку з порушенням останнім правил дорожнього руху.

Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять ані пояснень свідків, ані доказів, або інших належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 взагалі керував транспортним засобом, та був зупинений за порушення правил дорожнього руху.

Така позиція суду повністю узгоджується з позицією Верховного суду, викладеної в постанові у справі № 686 /11314/17 від 15 березня 2019 року.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

При цьому суд наголошує, що за усталеною практикою ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Суд, також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: керування транспортним засобом та відмова водія транспортного засобу від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, не доведено «поза розумним сумнівом».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-р 2010 року адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно з пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого (п. 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barberа, Messeguе and Jabardo v. Spain) від 06 грудня 1988 року, п. 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Висновки суду.

Таким чином, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд дійшов висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Іллічівський міський суд Одеської області.

Суддя