Провадження № 3/679/801/2023
Справа № 679/1387/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Стасюк Р.М., за участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Волкова С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

19.10.2023 року о 11 годині 22 хвилин по просп. Незалежності, 26 в м.Нетішин, Шепетівського району, Хмельницької області ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України, керував транспортним засобом «Jepp Cherokee», державний номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» на місці зупинки транспортного засобу, тест № 4869. Від проходження огляду у медичному закладі відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав, щиро розкаявся та зобов`язався більше не вчиняти правопорушень. Просив суду не засовувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки допомагає дружині здійснювати догляд за її батьком ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю 1А групи (паралізований). Оскільки батьки дружини проживають у м.Ізяслав то кілька разів на тиждень він відвозить дружину до них аби здійснювати догляд за батьком. Дружина посвідчення водія не отримувала, а її сестра проживає в м.Києві та не має можливості кілька разів на тиждень навідувати батьків. Зазначає, що позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить можливості здійснювати догляд за тестем який є особою з інвалідністю.

Захисник Волков С.В. просив суд з урахуванням особи ОСОБА_1 , повного визнання ним вини, призначити йому адміністративне стягнення нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ст. 130 КУпАП, застосувавши аналогію права, зокрема норму ст. 69 КК України.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, клопотання захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок).

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції №1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно змісту ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також показаннями технічних приладів, даними відеозапису, тощо, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №303111 від 19.10.2023 року;

даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук, у зв`язку з чим за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» проведено огляд на стан сп`яніння, результат огляду 1,04 проміле;

результатами тестування ОСОБА_1 на алкоголь від 19.10.2023 року о 11 годині 35 хвилин, за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», прилад 0505, тест № 4869, відповідно до яких результат тесту 1,04 проміле;

відеозаписом долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому містяться відеофайли з фіксацією керування ОСОБА_1 транспортним засобом та проходження ним огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

З наданих матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, огляд було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП та Інструкції №1452/735, внаслідок чого зафіксовано вміст алкоголю у крові ОСОБА_1 шляхом аналізу видихуваного ним повітря 1.04 проміле, з результатами тесту останній погодився. На пропозицію поліцейського поїхати в медичний заклад для повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що 19.10.2023 року о 11 годині 22 хвилини керував транспортним засобом після вживання алкоголю.

Досліджені судом докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

За таких обставин, зважаючи на наявність достатніх даних які свідчать про керування ОСОБА_1 19.10.2023 року транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння вважаю, що у судовому засіданні встановлено порушення ним вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, а тому в діях останнього вбачаються склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи обставини справи, особу правопорушника, ступінь його вини, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнання вини, як пом`якшуючу відповідальність обставину, приходжу до висновку, що для попередження вчинення ним інших правопорушень, достатнім буде застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

У даній справі суд не вбачає підстав для застосування аналогії права в частині призначення ОСОБА_1 адміністратвиного стягнення нижче від найнижчої межі, що передбачено ст. 69 КК України.

Згідно п.28 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам необхідно врахувати, що норми КУпАП не передбачають накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією певної норми. Тому згідно зі ст.33 цього Кодексу основні й додаткові стягнення слід застосовувати з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність, у межах санкцій відповідних норм.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативного покарання, стягнення є основним і обов`язковим до застосування, а тому у суду відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 та його захисника Волкова С.В. про незастосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення спеціального права.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 гривень.

Отже, з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути 536,80 гривень судового збору.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст. 33-35, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р.М. Стасюк