ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю захисника Бебешко А.С., апеляційну скаргу захисника Бебешко А.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 536 гривні 80 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскаржуваною постановою суду першої інстанції, 18 липня 2023 року о 16:50 год. в м. Дніпрі по вул. Робочій 172, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Бебешко А.С. просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що наявними матеріалами не встановлено факту керування його підзахисним транспортним засобом, при цьому з наявного відеозапису вбачається лише те, що автомобіль Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_1 , стоїть на місці і не переміщується, ОСОБА_1 , що перебуває поруч із цим автомобілем, веде себе адекватно та жодних ознак наркотичного сп`яніння у нього не вбачається.

Вказує, що працівники поліції спочатку припускали, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, втім після спілкування з невідомих причин зробили припущення, що він має ознаки наркотичного сп`яніння, та запропонували пройти медичний огляд і відразу запитали, чи не бажає він відмовитись від такого огляду.

Також зазначає, що його довіритель пояснював поліцейським, що його не було зупинено, та він не зобов`язаний проходити медичний огляд, втім працівники поліції склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того вказує, що відображення у протоколі факту керування ОСОБА_1 автомобілем є лише припущеннями працівників поліції, як і те, що він маю виражені ознаки наркотичного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника Бебешка А.С., який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки матеріали провадження не містять достовірного підтвердження та доказів цієї обставини, суд апеляційної інстанції оцінює як необгрунтовані, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами, зокрема відеозаписом.

Так, з відеозапису вбачається, що на початку спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими, останній надав посвідчення водія та реєстраційні документи транспортного засобу, не заперечував того факту, що він керував вказаним автомобілем, повідомив про речі, які знаходяться в салоні автомобіля, зокрема про відсутність у ньому зброї та інших заборонених предметів, та надав поліцейським можливість здійснити його огляд. Більше того, ОСОБА_1 зазначив, що він періодично виконує обов`язки водія для володільця даного автомобіля та підвозить останнього.

У подальшому, коли працівники поліції запідозрили, що ОСОБА_1 може перебувати в стані сп`яніння та повідомили про виявлені в нього відповідні ознаки, останній зазначив, що він не керував даним автомобілем а просто стояв зі своєю дружиною біля нього у той час, коли поліцейські під`їхали. При цьому він не вказав на особу, яка фактично керувала даним автомобілем. В процесі спілкування поліцейський повідомив, що патрульний автомобіль їхав назустріч автомобілю під керуванням ОСОБА_1 та вимушений був здійснювати маневр розвороту, і лише тому під`їхав до автомобіля Тойота Прадо у той час, коли ОСОБА_1 його вже зупинив, та запропонував останньому переглянути відповідний відеозапис руху автомобіля під його керуванням.

Доводи захисника щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, а відтак і підстав для пропозиції йому пройти відповідний огляд, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки вони мають характер особистих суб`єктивних оцінок апелянта. Крім того, відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, встановлення наявності або відсутності у водія ознак сп`яніння віднесене до виключної компетенції поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України. Незгода водія із наявністю в нього ознак сп`яніння не звільняє його від передбаченого п. 2.5. ПДР обов`язку виконати вимогу поліцейського про проходження відповідного огляду.

На думку суду апеляційної інстанції, вказані дані поза розумним сумнівом підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем та його відмову від пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, що і стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апелянта апеляційний суд розцінює як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом істотних порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУПАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Бебешко А.С. - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця