Справа № 149/2655/23
ПОСТАНОВА
іменем України
05 грудня 2023 року м. Калинівка
Суддя Калинівського районного суду Вінницької області СЄЛІН Є.В., при секретарі судового засідання РЯБІШИНІЙ Ю.С., за участі прокурора БОНДАРУК І.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівки Хмільницького району Вінницької області матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Хмільник Вінницької області, українки, громадянки України, із вищою освітою, розлученої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, фізичної особи підприємця, депутата Хмільницької міської ради Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.2 ст.172-7 КУпАП,
ОСОБА_3 будучи депутатом восьмого скликання Хмільницької міської ради Вінницької області, являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» в силу підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, а також суб`єктом адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена статтею 172-7 КУпАП «Порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів» в силу примітки до вказаної статті, в порушення вимог пункту 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», 02 травня 2023 року використовуючи депутатський мандат в особистих та корисливих інтересах, подала депутатське звернення до директора Комунального некомерційного підприємства «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги» Хмільницької міської ради, та в неї виник конфлікт інтересів, однак вона всупереч цьому, достовірно знаючи, що в даному підприємстві працює ОСОБА_4 , з якою в неї склались неприязні позаслужбові відносини, вчинила дію та прийняла рішення шляхом подання депутатського звернення до вищезазначеного підприємства, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 172-7 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-7 КУпАП не визнала з підстав, зазначених нею в поданому письмовому поясненні від 04.12.2023 року, яке долучене судом до матеріалів судової справи.
Прокурор Бондарук І.А. в судовому засіданні підтримала обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, посилаючись на наявність в діях ОСОБА_3 ознак діяння, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, просила визнати її винною у його вчиненні та відповідно застосувати адміністративне стягнення, визначене санкцією цієї частини.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , позицію прокурора Бондарук І.А., дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.05.1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» роз`яснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст.247, 280 КУпАП. При цьому необхідно особливу увагу звертати на те чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною в його вчиненні, чи належить вона до суб`єктів вказаного правопорушення.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Згідно положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що згідно рішення першої сесії восьмого скликання Хмільницької міської ради Вінницької області від 08 грудня 2020 року, ОСОБА_3 обрано депутатом цієї місцевої ради.
За змістом підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є депутати місцевих рад.
Таким чином, ОСОБА_3 є суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, та в силу примітки до статті 172-7 КУпАП, є суб`єктом адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст.172-7 КУпАП «Порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів».
Частиною третьою статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що на депутатів місцевих рад поширюється вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, зобов`язаний не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях.
Згідно статті 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.
Частиною першою статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», визначено, що особи, зазначені упунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
В статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Приватний інтерес, це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутатське звернення це викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції.
З протоколу № 457 про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, складеного 03.08.2023 року оперуповноваженим 1-го сектору (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Корєшковим В.С. слідує, що ОСОБА_3 будучи депутатом восьмого скликання Хмільницької міської ради Вінницької області, являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» в силу підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, а також суб`єктом адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена статтею 172-7 КУпАП «Порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів» в силу примітки до вказаної статті, в порушення вимог пункту 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», 02 травня 2023 року використовуючи депутатський мандат в особистих та корисливих інтересах, подала депутатське звернення до директора Комунального некомерційного підприємства «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги» Хмільницької міської ради, та в неї виник конфлікт інтересів, однак вона всупереч цьому, достовірно знаючи, що в даному підприємстві працює ОСОБА_4 , з якою в неї склались неприязні позаслужбові відносини, вчинила дію та прийняла рішення шляхом подання депутатського звернення до вищезазначеного підприємства.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.
ОСОБА_3 , перебуваючи в тривалих неприязних відносинах із ОСОБА_4 , використовуючи свій депутатський мандат, в особистих інтересах, як депутат Хмільницької міської ради Вінницької області, на підставі ст.ст.13, 14 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», звернулася 13.03.2023 року, 21.03.2023 року та 24.03.2023 року до директора КНП «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги» Хмільницької міської ради із депутатським зверненням, у яких просила надати їй невідкладно інформацію щодо діяльності цього підприємства, зокрема відомостей про інформаційно-довідкову службу; осіб, які обіймають посади в цій службі, накази про їх призначення та посадові інструкції, та отримавши на дані звернення відповіді, з яких їй достовірно стало відомо про те, що на посаді оператора інформаційно-довідкової служби працює ОСОБА_4 , 02.05.2023 року звернулася вчетверте до КНП «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги» Хмільницької міської ради із депутатським запитом, в якому безпосередньо вимагала надання їй інформації, що стосувалася ОСОБА_4 та обіймаємої неї посади, а не діяльності зазначеного підприємства.
Отже, в депутатському зверненні ОСОБА_3 , порушувалися питання, які не стосувалися діяльності КНП «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги» Хмільницької міської ради, які б могли бути використанні нею при обговоренні з депутатським корпусом Хмільницької міської ради Вінницької області щодо можливих варіантів оптимізації роботи цього підприємства та покращення якості надання ним медичних послуг, а запитувалась інформація безпосередньо щодо ОСОБА_4 та обіймаємої неї посади, з якою вона перебувала у тривалих неприязних відносинах, що вказує на її приватний інтерес.
Приватний інтерес депутата Хмільницької міської ради Вінницької області ОСОБА_3 вступав у суперечність із її представницькими повноваженням (правом) щодо депутатського звернення до КНП «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги» Хмільницької міської ради.
У відповідності з ч.2 ст.172-7 КУпАП відповідальність настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Так, адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, є протиправне, винне діяння, яке посягає на встановлений порядок управління і за яке законом передбачено адміністративну відповідальність.
Ознака винуватості є обов`язковою ознакою адміністративного проступку.
КУпАП не дає визначення вини - це поняття визначено у кримінальному праві, - психологічне ставлення правопорушника до протиправного діяння та його наслідків.
Отже, під виною правопорушника розуміють його негативне психологічне ставлення до інтересів суспільства. Умисел при виконанні формальних складів полягає в усвідомленні протиправності дій і у навмисності протиправного поводження.
Таким чином, умисел суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», полягає в тому, що, будучи ознайомленими із вимогами цього Закону про обов`язки, обмеження та заборони, функціонери, не виконуючи ці вимоги, навмисно, протиправно поводяться, їх порушуючи.
Оскільки у формальних складах обсяг об`єктивної сторони вичерпується переліком ознак діяння й обставин його здійснення, то і від особи, яка притягається до відповідальності, вимагається усвідомлення, розуміння лише тих обставин, що названі у складі. Тому визнавати вину особи, яка притягається до відповідальності, необхідно виходячи з того, що при виконанні формальних складів умисел полягає в усвідомленні протиправності своїх дій у даних обставинах і бажанням їх вчинити, навмисністю протиправної поведінки.
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в активних діях особи, яка знала про наявність приватного інтересу при здійсненні повноважень, тому зобов`язана була не вчиняти дій в умовах реального конфлікту інтересів.
У частини першій статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Відповідно до статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Згідно пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради, як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися правил депутатської етики та не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях.
ОСОБА_3 використовуючи наданий їй депутатський мандат, в особистих та корисливих інтересах, подала депутатське звернення до КНП «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги» Хмільницької міської ради, та в неї виник конфлікт інтересів, однак вона всупереч цьому, достовірно знаючи, що в даному підприємстві працює ОСОБА_4 , з якою в неї склались неприязні позаслужбові відносини, вчинила дію та прийняла рішення шляхом подання депутатського звернення до вищезазначеного підприємства.
Отже, ОСОБА_3 , будучи депутатом Хмільницької міської ради Вінницької області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог пункту 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП - вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.
Відповідно до положень пункту 11 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
У свою чергу положеннями пункту 10 частини першої статті 1 вищевказаного Закону визначено, що приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Маючи право на звернення до КНП «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги» як фізична особа, прагнучи задовольнити особистий інтерес у найбільш сприятливий спосіб, ОСОБА_3 використала надане їй право на депутатське звернення з метою, яка не пов`язана зі здійсненням депутатської діяльності (депутатське звернення депутата Хмільницької міської ради Вінницької області ОСОБА_3 від 02 травня 2023 року не містить жодного обґрунтування та будь-якої іншої інформації, що вказували б на його зв`язок із її депутатською діяльністю) і в цьому випадку є очевидним вплив суперечності між приватним інтересом і службовими повноваженнями депутата.
Сам факт реалізації права на депутатське звернення з метою задоволення приватного інтересу є очевидним свідченням упередженості депутата. Тобто, усвідомлюючи, що задоволення депутатського звернення призведе до задоволення приватного інтересу, ОСОБА_3 як депутат мала утриматись від реалізації відповідного службового повноваження, що і було б свідченням її неупередженості.
Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів.
З системного аналізу норм КУпАП встановлено, що його завдання полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.
Отже, незалежно від виду суб`єкта та його службової діяльності, рангу та інших характеристик, його обов`язком є діяти лише в рамках закону (дозволено роботи тільки те, що дозволено законом, стаття 6 Конституції України).
Водночас, відповідно до статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради повинен дотримуватися правил депутатської етики, зокрема не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях, що лише підтверджує встановлену наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП в діях ОСОБА_3 .
При цьому ОСОБА_3 при направленні депутатського звернення, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, а також невідкладно в усній та письмовій формі не повідомила Хмільницьку міську раду Вінницької області, Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший, визначений законом орган, про наявність реального конфлікту інтересів в її депутатській діяльності та видала і підписала вищевказане депутатське звернення.
Тому в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, тобто вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Вище перелічені докази узгоджуються між собою, будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості не має, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони отримані та оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доводи ОСОБА_3 про те, що при її зверненні із відповідними депутатськими зверненнями до КНП «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги», вона не знала, що там працює ОСОБА_4 , та не робила жодних звернень, які стосувалися її особисто, спростовуються наведеними вище доказами, а також письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 26.06.2023 року, яка зазначає, що ОСОБА_3 знала про місце її роботи заздалегідь до направлення депутатських звернень, про що зокрема свідчить її ознайомлення з матеріалами справи за протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за ч.2 ст.172-7 КУпАП, складеним за зверненням від 30.01.2023 року, в якому було останнє зазначене.
Твердження ОСОБА_3 про те, що запитуєма інформація в КНП «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги», їй необхідна була для обговорення з депутатами Хмільницької міської ради щодо потенційно можливих варіантів оптимізації роботи комунального підприємства та покращення якості надання медичних послуг, також не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, в якій знаходиться лист Хмільницької міської ради № 2335/01-19 від 15.06.2023 року, згідно якого пропозицій (повідомлень, заяв) від депутата ОСОБА_3 до Хмільницької міської ради та її виконавчих органів щодо можливих варіантів оптимізації роботи КНП «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги» та покращення якості надання послуг цим підприємством, не надходило. Депутатських звернень від ОСОБА_3 з цього приводу у 2023 році не зареєстровано. Окрім того, ОСОБА_3 є членом постійної комісії ради з питань земельних відносин, агропромислового комплексу, містобудування, екології, природокористування, та відповідно до Положення про постійні комісії Хмільницької міської ради, затвердженого рішенням другої сесії восьмого скликання Хмільницької міської ради Вінницької області від 18.12.2020 року № 2, направлені нею депутатські звернення до КНП «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги», виходять за межі її повноважень
Посилання ОСОБА_3 на протокол № 1 зборів виборців Хмільницької міської територіальної громади Вінницької області, як на підставу для звернення до КНП «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги» із депутатськими зверненнями, суд не приймає до уваги та врахування, оскільки даний протокол, на переконання суду є сумнівним, оскільки не містить належної інформації щодо конкретного місця проведення зборів; ідентифікуючих даних (ПІБ) щодо осіб, які приймали в них участь. Окрім цього, ОСОБА_3 під час відібрання у неї письмових пояснень по суті даного адміністративного правопорушення та ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, не відмовлялась від надання показів на підставі ст.63 Конституції України, а їх добровільно надавала, в яких не зазначала про проведення будь-яких зборів виборців Хмільницької міської територіальної громади Вінницької області, які уповноважували її як депутата місцевої ради звернутися до КНП «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги» із депутатськими зверненнями.
Невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, суд розцінює, як намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне.
Згідно частини 4 статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
З аналізу вказаної норми вбачається, що законодавчо встановлений строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, обчислюється саме з моменту виявлення корупційного адміністративного правопорушення та такий не ототожнюється із часом складання протоколу про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області отримало заяву ОСОБА_4 , де вона повідомила про обставини вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, та просила притягнути останню до адміністративної відповідальності - 05.06.2023 року.
Наявну інформацію, що стосувалося обставин даної справи, необхідну для подальшого складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області отримало:
з виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області згідно листа від 15.06.2023 року № 2335/01-19;
з КНП «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги» згідно листа від 16.06.2023 року № 01-23/471;
Заявник ОСОБА_4 була запрошена та надала пояснення Управлінню стратегічних розслідувань у Вінницькій області 26.06.2023 року.
Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були запрошені та надали пояснення Управлінню стратегічних розслідувань у Вінницькій області 05.07.2023 року.
ОСОБА_3 була запрошена та надала пояснення Управлінню стратегічних розслідувань у Вінницькій області 03.08.2023 року.
Цього ж дня, а саме 03.08.2023 року складений протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 457.
Таким чином, виходячи із дня вчинення та дати виявлення правопорушення, на момент розгляду судом цієї справи, строк накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення не витік.
У відповідності до статті 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом частини другої статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_3 , ступінь її вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність, суд дійшов до висновку про необхідність накладення на неї стягнення межах, визначених санкцією ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За своїм видом та розміром накладене на ОСОБА_3 стягнення сприятиме досягненню визначеній у статті 23 КУпАП меті адміністративних стягнень та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.
Відповідно статті 22 КУпАП, при малозначності правопорушення суддя може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, проте законодавство не містить їх або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі правопорушення, які не становлять шкідливості й не завдають збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.
Міжнародні стандарти протидії корупції зобов`язують держави вживати заходів для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальності за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27.01.1999 року, Главі ІІ Додаткового протоколу до неї від 15.05.2003 року, Главі ІІІ «Конвенції ООН проти корупції» від 31.10.2003 року, що ратифіковані Верховною Радою України 18.10.2006 року та є обов`язковими для України.
Таким чином, адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією, не можуть визнаватися малозначними.
Визнання адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією малозначним суперечить принципам запобігання і протидії корупції, не відповідає міжнародним стандартам у цій сфері, не сприятиме зміцненню авторитету країни, завдасть шкоди демократичним засадам управління суспільством, функціонування державного апарату, порушить встановлений порядок здійснення повноважень посадовими і службовими особами органів державної влади.
Отже, виходячи з викладеного, судом не встановлено обставин, які б значно знижували суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення та свідчили про малозначність застосування превентивних антикорупційних механізмів.
Відповідно, до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Враховуючи наведене суд вважає, що з ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір.
Керуючись ст.ст. 33, 34, 172-7, 221, 283-284, 287, 294 КУпАП, суддя,-
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя