Справа №766/4235/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року м.Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ч.3 ст.126, ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №141715 від 17.08.2023 ОСОБА_1 17.08.2023 о 23:05 годині в м.Херсоні по вул.Робоча, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота почервоніння обличчя, порушення мови). Від проходження мед.огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Вказана дія зафіксована на бодікамеру 470075,470385.

Своїми діями, ОСОБА_1 , порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Дії ОСОБА_1 , особою, уповноваженою на складання протоколу, кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №519389 від 17.08.2023 року, ОСОБА_1 , 17.08.2023 року о 23:05 годині в м.Херсоні по вул.Робоча, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керуваннятранспортним засобом постановою ДВС ВП №20941173 від 10.07.2023. Вказана дія зафіксована на бодікамеру 470075,470385.

Дії ОСОБА_1 , особою, уповноваженою на складання протоколу, кваліфіковано за ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №519388 від 18.08.2023 року, ОСОБА_1 , 17.08.2023 року о 23:05 годині в м.Херсоні по вул.Робоча, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку було здійснено шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору. Вказана дія зафіксована на бодікамеру 470075,470385.

Своїми діями, ОСОБА_1 , порушив п.п.2.4, 8.9б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Дії ОСОБА_1 , особою, уповноваженою на складання протоколу, кваліфіковано за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а саме: невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП немає перешкод для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

В судовому засіданні адвокат Попович А.В., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , пояснив, що ОСОБА_1 у скоєних правопорушеннях не визнає провину у повному обсязі, зазначив, що викладене в протоколах не відповідає дійсності, просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126, ч.1 ст.122-2 КУпАП. Обґрунтовуючи свою позицію, зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування водієм транспортним засобом. Відсутність належно задокументованого факту керування ставить під сумнів саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія», як і інших правопорушень. На момент початку спілкування водія з представниками поліції автомобіль був припаркований, а ОСОБА_1 знаходився поруч з ним. Працівники поліції, під приводом комендантської години намагались вилучити документи. В подальшому, було запропоновано пройти огляд. Пропозиція була незаконною, оскільки він не керував транспортним засобом, тому він відмовився. З наданого відеозапису, вбачається лише пропозиція проходження огляду, а зафіксований на відео момент керування чи хоча б перебування в автомобілі ОСОБА_1 відсутній. За викладених обставин, вважає, що поліцейськими протоколи складено безпідставно.

Так вина ОСОБА_1 згідно матеріалів справ про адміністративні правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

за ч.1 ст.130 КУпАП:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 141715 від 17.08.2023, в якому викладені дата та час (17.08.2023 о 23:05 годині), місце (м.Херсоні по вул.Робоча) та обставини (керування транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота почервоніння обличчя, порушення мови). Від проходження мед.огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Вказана дія зафіксована на бодікамеру 470075,470385.);

-відеофайлом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, з якого вбачається лише, що ОСОБА_1 , повідомляє, що не керував транспортним засобом і сьогодні вживав алкогольні напої, тому не розуміє чому повинен проходити освідування на стан сп`яніння;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.08.2023 року;

- довідкою АП УПП в Херсонській області ДПП від 19.08.2023 відповідно до якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 - 05.05.2022 року;

- рапортом, відповідно до якого, викладено обставини, аналогічні вказаним в протоколі.

за ч.3 ст.126 КУпАП:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 519389 від 17.08.2023, в якому викладені дата та час (17.08.2023 о 23:05 годині), місце (м.Херсоні по вул.Робоча) та обставини (керування транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керуваннятранспортним засобом постановою ДВС ВП №20941173 від 10.07.2023. Вказана дія зафіксована на бодікамеру 470075,470385);

-відеофайлом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, з якого вбачається лише, що ОСОБА_1 , повідомляє, що не керував транспортним засобом і сьогодні вживав алкогольні напої, тому не розуміє в чому винен;

-постановою ДВС ВП №20941173 від 10.07.2023, якою встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортним засобом;

- довідкою АП УПП в Херсонській області ДПП від 19.08.2023 відповідно до якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 - 05.05.2022 року;

- рапортом, відповідно до якого, викладено обставини, аналогічні вказаним в протоколі.

за ч.1 ст.122-2 КУпАП:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 519388 від 18.08.2023, в якому викладені дата та час (17.08.2023 о 23:05 годині), місце (м.Херсоні по вул.Робоча) та обставини (керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку було здійснено шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору. Вказана дія зафіксована на бодікамеру 470075,470385);

-відеофайлом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, з якого вбачається лише, що ОСОБА_1 , повідомляє, що не керував транспортним засобом і сьогодні вживав алкогольні напої, тому не розуміє в чому винен;

- довідкою АП УПП в Херсонській області ДПП від 19.08.2023 відповідно до якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 - 05.05.2022 року;

- рапортом, відповідно до якого, викладено обставини, аналогічні вказаним в протоколі.

Оцінюючи наведене, суд враховує наступні норми діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст.ст.1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннямист.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я

Так п. 2.5. ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп`яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції). Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 розділу І Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).

У свою чергу відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (п.27Постанови Пленуму Верховного Суду України №14від 23.12.2005р.« Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Дійсно за конструкцією норми ст. 130 КУпАП відповідальності підлягають саме особи, що керують транспортним засобом, а тому вказана обставина підлягає першочерговому з`ясуванню, а в подальшому і доказуванню при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, зі змісту п. 2.4 ПДР України слідує, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитись з дотриманням вимог ПДР; зі змісту п. 8.9 «б» ПДР України слідує, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки; зі змісту п. 8.9 «в» ПДР України слідує, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: гучномовного пристрою. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як встановлено судом, працівниками поліції складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 141715 від 17.08.2023, ААД № 519389 від 17.08.2023, ААД № 519388 від 18.08.2023, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ч.3 ст.126, ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Однак судом не встановлено, а працівниками поліції не доведено факт керування автомобілем ОСОБА_1 .

Так досліджене судом відео свідчить, що ОСОБА_1 працівниками поліції зупинений не був, а автомобіль яким він начебто керував на момент початку відеофіксації вже був припаркованим, тому зробити беззаперечний висновок про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем 17.08.2023 не можливо, що у свою чергу виключає можливість притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч.3 ст.126, ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Доказів, які б могли спростувати версію ОСОБА_1 , про не перебування його в автомобілі в якості водія, в процесі судового розгляду не встановлено.

Вище наведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що уповноважені особи під час складання протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , не встановили всіх обставин його скоєння.

Усунути ці недоліки під час розгляду справи шляхом вивчення наданих суду матеріалів, неможливо.

Таким чином не можуть бути належними та допустимими докази, відомості, що містяться у протоколах про адміністративні правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Крім того, суд зауважує, що надані до матеріалів справи відео файли не забезпечують безперервність запису, що є порушенням вимог п. 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом МВС України від 18.12.2018 р. №1026.

Зі змісту вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що були виявлені правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних доказів, окрім «візуального спостереження» інспекторів поліції, на основі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.3 ст.126, ч.1 ст.122-2 КУпАП. Таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17). Долучене ж відео жодним чином не підтверджує обставин, встановлених в протоколах. Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише показами (власним спостереженням) поліцейського ставить під сумнів його незацікавленість в результатах розгляду справи.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський Суд з прав людини у справі «Кобець проти України» 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.3 ст.126, ч.1 ст.122-2 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 130, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130, ч.3 ст.126, ч.1 ст.122-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяВ. Е. Дорошинська