Номер провадження: 33/813/2007/23
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Оскарженою постановою суду першої інстанції встановлено, що 19 червня 2023 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки LEXUS номерний знак НОМЕР_1 по вул. Тираспольське шосе, 22/8 в м. Одесі знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що судом не були повно та всебічно з`ясовані всі обставини справи.

Зокрема у висновку щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння не вказаний цифровий показник проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 .

Крім того суд першої інстанції у постанові зазначив, що при вирішенні справи враховує практику Європейського суду з прав з людини.

В свою чергу міжнародне право допускає вміст алкоголю у крові водія 0,5 проміле.

ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з заявою, в якій просив апеляційний розгляд провести без його участі, доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З матеріалів справи убачається, що при її розгляді суд першої інстанції дотримався вимог статей 245, 252 КУпАП, повно та об`єктивно розглянув справу і прийняв обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Дослідивши оскаржену постанову, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вона є обґрунтованою, належним чином вмотивованою, а отже і законною.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 302393 від 19.06.2023 року, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9а) Правил дорожнього руху України, а саме за тими обставинами, що останній 19 червня 2023 року керував автомобілем марки LEXUS номерний знак НОМЕР_1 по вул.Тираспольське шосе, 22/8 в м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_1 . При цьому, будь-яких зауважень або заперечень щодо обставин, викладених у фабулі протоколу ОСОБА_1 не навів, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що в цілому вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується:

- роздруківкою чеку газоаналізатору «DRAGER» (результат 0,37 %0);

- актом огляду на стан сп`яніння (результат 0,37 %0);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ООМЦПЗ» ООР № 001190;

- відеозаписом порушення на 2-х дисках.

Так, суд першої інстанції, дослідивши відеозапис, що міститься на компакт-диску в матеріалах справи, за результатом дослідження якого встановлено зупинення правопорушника працівниками патрульної поліції не суперечило статті 35 Закону України «Про національну поліцію» (зупинка на блокпосту); водій не заперечував, що керував автомобілем; поведінка правопорушника викликала у працівників патрульної поліції сумніви в стані водія на предмет його алкогольного сп`яніння; із застосуванням газоаналізатору ALKOTEST 7510 (DRAGER) правопорушник погодився, огляд пройшов.

Крім того, суд першої інстанції надав обґрунтовану оцінку використання працівниками патрульної поліції газоаналізатору ALKOTEST 7510, який відповідає «Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», затвердженому наказом МВС №33 від 01.03.2010 року. Технічний прилад відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», наказу Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 пройшов періодичну повірку. Результат огляду не в ходить до можливої похибки пристрою ALKOTEST 7510 (DRAGER), не є природним рівнем алкоголю в організмі.

З огляду на викладене, суд першої інстанції констатував, що за результатом огляду правопорушник погодився, що підтверджується його підписом в акті огляду.

Разом із тим, в порядку пунктів 6, 7 вищевказаного Порядку працівниками патрульної поліції додатково був забезпечений огляд водія в закладі охорони здоров`я.

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ООМЦПЗ» ООР № 001190 ОСОБА_1 на момент дослідження знаходився у стані алкогольного сп`янінні.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази повністю та беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції у постанові зазначив, що при вирішенні справи враховує практику Європейського суду з прав з людини, при цьому міжнародне право допускає вміст алкоголю у крові водія 0,5 проміле, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки пунктом 7 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року встановлений граничний рівень алкоголю в крові 0,2 проміле.

Апеляційний суд зазначає, що на теперішній час в Україні не відбувалася інкорпорація норми міжнародного права, яка б допускала вміст алкоголю у крові водія - 0,5 проміле, в зв`язку з чим відсутні підстави для застосування вказаної норми під час розгляду у судах справ про притягнення осіб до відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Одним з основоположних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення є принцип диспозитивності, відповідно до якого учасники адміністративно-юрисдикційного провадження за власним розсудом можуть розпоряджатися своїми правами: звертатися чи не звертатися зі скаргами в органи адміністративної юстиції, знайомитися чи не знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користатися послугами перекладача, оскаржити постанови по справах про адміністративні правопорушення.

Проте ОСОБА_1 , не з`явившись в судове засідання апеляційного суду, не скориставсь своїм правом надати суду апеляційної інстанції нові докази на підтвердження доводів про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко