Справа № 204/6838/23
Провадження № 3/204/3755/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

01 червня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Юшков М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2023 року о 14:50, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду за малолітніми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме: знаходилась у стані алкогольного сп`яніння та не могла в повній мірі виконувати батьківські обов`язки по догляду за дітьми, що призвело до жебракування малолітніх, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. ст.184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилась, вину визнала у повному обсязі та підтвердила обставини викладені у протоколі.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, за ч.2 ст.184 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії серії ВАД №054297 від 29.04.2023 (а.с.1);

- копією рапорту інспектора поліції від 29.04.2023 (а.с.2);

- копією письмових пояснень ОСОБА_4 від 29.04.2023 (а.с.3);

- копією акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 29.04.2023 (а.с.4,5);

- фототаблицею (а.с.6-10);

- копією консультативного висновку спеціаліста №546727181 від 29.04.2023 (а.с.11);

- копією консультативного висновку спеціаліста №546727189 від 29.04.2023 (а.с.12);

- копією консультативного висновку спеціаліста №546727183 від 29.04.2023 (а.с.13);

- копією довідки з травматологічного пункту від 29.04.2023 (а.с.14);

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с.15);

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с.16);

- копією паспорту ОСОБА_1 (а.с.17).

Відповідно до ст. 184 ч.2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинених повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №054297 від 29.04.2023 працівниками поліції невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 , оскільки за протоколом ОСОБА_1 інкриміновано правопорушення, за ч.2 ст.184 КУпАП, тоді як до протоколу не було долучено підтверджуючі матеріали щодо притягнення протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За таких обставин дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.2 ст.184 КУпАП на ч.1 ст.184 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 в тому, що вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушниці, ступеню вини та інших вимог ст.33 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винну адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для її виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.173-2, ст.ст.40-1, 283-285, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.М. Юшков