ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/23623/23

Провадження № 33/4820/676/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Селезньової М.Д., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Войналовича О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Войналовича О.М., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2023 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу 17000 (сімнадцять тисяч) грн., що відповідає 1000 (одній тисячі) неоподатковуваним мінімумам доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

За постановою суду о 01 год. 09 хв. в м. Хмельницькому, по вул. Старокостянтинівське шосе, 20, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я КНП «ХОЗ НПД» ХОР відмовився, у присутності двох свідків, на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано на боді-камеру 475420, 475923.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Войналович О.М., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що із відеозапису вбачається, що працівник поліції, в присутності двох свідків, взагалі не пропонував пройти ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння на місці зупинки, а одразу вказав на необхідність проходження огляду в медичному закладі. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував проти проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак просив зачекати поки приїде його захисник, щоб упевнитись, що процедура огляду буде проведена у повній відповідності до закону. Також, з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 відповідає на запитання працівників поліції чітко, виразно, його поведінка є адекватною та відповідає обстановці. Уважає, запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан наркотичного сп`яніння є недійсним, оскільки проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, відтак провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Войналовича О.М., на підтримку поданої ним апеляційної скарги, з посиланням на її доводи, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції, пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту вказаної норми закону слідує, що проходження такого огляду є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №081880 від 31.08.2022 року о 01 год. 09 хв. в м. Хмельницькому по вул. Старокостянтинівське шосе, 20, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я КНП «ХОЗ НПД» ХОР, водій відмовився у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с.1).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_1 , в їх присутності, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, в медичному закладі, у лікаря-нарколога, відмовився (а.с. 3,4).

Матеріали справи містять направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, у зв`язку з виявленими ознаками: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, до медичної установи КНП «ХОЗ з НПД» ХОР. (а.с.4).

Із письмових пояснень ОСОБА_1 убачається, що він 31.08.2023, в комендантську годину, о 00.50 год. рухався по Старокостянтинівському шосе, 6, у м. Хмельницькому, через те, що підвозив свого знайомого додому, у зв`язку з чим запізнився. (а.с.5)

У відповідності до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом першої та апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Із дослідженого відеозапису видно рух автомобіля працівників поліції з увімкненими проблисковими маячками, який слідує за автомобілем «HYUNDAI SONATA» НОМЕР_1 , який згодом заїжджає на автозаправну станцію та зупиняється. До водія даного автомобіля підходять працівники поліції. Поліцейський вказує водію, що він порушуєте комендантську годину та просить його пред`явити документи та вийти із-за керма, так як із салону автомобіля відчуває запах алкоголю. ОСОБА_1 виходить, поліцейський вказує, що його зіниці очей не реагують на світло, що дає підстави для підозри про перебування його в стані наркотичного сп`яніння та проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, у лікаря-нарколога, в закладі охорони здоров`я КНП «ХОЗ НПД» ХОР. Після неодноразових пропозицій працівником поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в лікувальному закладі, ОСОБА_1 ухиляється, чіткої відповіді не надає, активних дій на проходження такого огляду не вчиняє, що свідчить про фактичну його відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, яке було зафіксовано в присутності двох свідків.

У матеріалах справи відсутні, апелянтом, під час апеляційного перегляду, не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні твердження поданої апеляційної скарги є неприйнятними.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Суд обґрунтовано прийшов до висновку, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Апеляційний суд уважає, що об`єктивних даних, зафіксованих на відео достатньо для підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 цього правопорушення, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Даний доказ, на думку апеляційного суду, з урахуванням положень ст.251 КУпАП, є належним та допустимим.

Твердження з приводу того, що працівник поліції, в присутності двох свідків, взагалі не пропонував пройти ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння на місці зупинки, а одразу вказав на необхідність проходження огляду в медичному закладі є безпідставними з огляду на таке.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року №1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до пункту 12 Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналіз вказаних нормативних актів свідчить, що у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння співробітниками поліції огляд на місці зупинки транспортного засобу не проводиться, для проведення огляду водій відразу направляється до найближчого закладу охорони здоров`я.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 відповідав на запитання працівників поліції чітко, виразно, його поведінка є адекватною та відповідає обстановці, є необґрунтованими, оскільки, як вбачається з відеозапису, поліцейський провів первинний огляд ОСОБА_1 висловив підозру щодо його перебування в стані наркотичного сп`яніння та повідомив останньому ознаки такого стану, у зв`язку з чим запропонував ОСОБА_1 , як водію транспортного засобу, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що, останній, не погодився, тобто ОСОБА_1 була надана можливість пройти огляд та підтвердити не перебування ним в стані наркотичного сп`яніння, проте від такого він відмовився.

Всі інші доводи, наведені в апеляційній скарзі були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.

Посилання захисника, в апеляційній скарзі, носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Отже, аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не є підставою для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не убачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Войналовича О.М. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша