Номер провадження 3/754/5832/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 листопада 2023 року

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Мельник І.Г., за участю секретаря судового засідання Алчієвої А.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2023 року на адресу суду надійшли два адміністративних матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП об`єднанні в одне провадження.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ№926312 від 07 жовтня 2023 року вбачається, що 07.10.2023 о 18.00 год., за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно сестри ОСОБА_2 , а саме: висловлювався брутальною лайкою, погрожував фізичною розправою, штовхав, чим завдав фізичної та психологічної шкоди, вчинивши таким чином правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ№926298 від 08.10.2023 вбачається, що 08.10.2023 близько 08.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно сестри ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим порушив п.14 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», завдавши психічної шкоди, чим порушив ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував. Пояснив, що 07.10.2023 та 08.10.2023, у них з сестрою сталися сварки, під час яких вони з сестрою ображали один одного, однак він фізичною розправою сестрі не погрожував, не штовхав її та брутальною лайкою в її бік не висловлювався.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 , пояснила, що дійсно у неї з братом виник конфлікт на побутовому підґрунті, але з боку брата факту домашнього насильства не було, в протоколах про адміністративні правопорушення, дії брата зазначені не вірно. Просила суд не притягувати її брата ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а провадження по справі закрити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому адміністративна справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає зокрема адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон про домашнє насильство), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є вчинення домашнього насильства, яке виражається у насильстві фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру.

При цьому, ч.1 ст.251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обставини, зазначені у протоколі не підтверджуються іншими матеріалами справи та більш того спростовуються поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності та потерпілої.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, оцінивши у сукупності надані докази, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, через недоведеність з боку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, об`єктивних ознак вказаного адміністративного правопорушення, зокрема факту вчинення домашнього насильства.

Згідно зі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 173-2, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити.

Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду, через Деснянський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя І.Г. Мельник