Провадження № 3/761/4183/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Романишена Інна Павлівна, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до матеріалів адміністративної справи та протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 494729 від 13.05.2023 року вбачається, що 13.05.2023 року о 19 год. 30 хв. у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , а саме: ображав. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції, як вчинення адміністративного правопорушення , відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173 -2 КУпАП.

Дослідивши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 мають бути повернуті відповідальному органу для доопрацювання, за наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП під час підготовки справи про адміністративне правопорушення до розгляду суд, серед іншого, вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376) при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначається, зокрема, у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

В силу ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Однак, до протоколу додано пояснення в ксерокопіях, які не засвідчені жодним чином, а також документ під назвою "рапорт", який взагалі непідписаний уповноваженим працівником поліції.

Окрім того, з письмових пояснень вбачається, що наявні свідки події, однак жодних свідків описної в протоколі події, працівниками поліції не опитано, а також не зазначено в протоколі їх прізвища та засоби зв`язку з ними.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису

Суд наголошує увагу на тому, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не може бути безумовним доказом вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення не вправі переймати на себе функції обвинувача та збирати докази винуватості особи, як і не має права не приймати до уваги письмові пояснення потерпілого та особи, якій інкримінується адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У справі «Малофєєва» (рішення від 30.05.2013 p., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17 жовтня 2014 року № 11, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимогстатті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог статей 276, 278 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення разом з протоколом підлягають поверненню до Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві, для визначення підсудності.

Керуючись статтями 256, 276, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повернути до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ І.П.РОМАНИШЕНА