Справа № 357/2614/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олег Гребінь розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 356719 від 02.03.2023 року: 02.03.2023 року о 08 год. 12 хв. по вул. Осипенка, водій ОСОБА_1 керував авто «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук, на вимогу пройти огляд на місці за допомогою Alcotest 7510 ARLM 0358, водій погодився показник тесту №597 0.40 проміле, проба позитивна. Проходити в медичному закладі огляд для встановлення стану сп`яніння відмовився.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення заперечував, зазначивши, що 02.03.2023 перебував в тверезому стані, тому просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно нього, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що надав відповідне клопотання з додатками.

Зокрема, ОСОБА_1 вказав, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає дійсним обставинам, а у протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції було вказане не відповідний пункт Правил дорожнього руху, який порушив ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та пройшов огляд на місці події. ОСОБА_1 вказав, що вагався щодо результату проведеного поліцейськими огляду та не є обізнаним в процедурі огляду водіїв на стан сп`яніння, а алкоголю того дня не вживав та жодних ознак сп`яніння не мав, тому спочатку погодився пройти огляд з закладі охорони здоров`я. Проте перебуваючи в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився від проходження повторного огляду та довірившись дійсності результату огляду проведеного поліцейським, погодився з результатом пройденого огляду, а відтак протоколом про адміністративне правопорушення повинно було інкримінуватись ОСОБА_1 порушення пункту правил дорожнього руху 2.9 (а), при цьому суд не вправі змінювати фабулу протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім цього в клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки долучена до протоколу про адміністративне правопорушення роздруківка результату огляду, проведеного поліцейським не відповідає вимогам Інструкції приладу.

В судове засідання призначене на 01 червня 2023 року ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду даної справи не з`явився, на електронну пошту суду надіслав заяву, в якій не заперечував проти розгляду справи за його відсутності, оскільки у зв`язку із сімейними обставинами не зміг прибути до суду.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, копію ОСОБА_2 з експлуатації приладу Drager Alcotest 7510, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 356719 від 02.03.2023 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.03.2023, дублікат роздруківки результату огляду від 02.03.2023, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розписку ОСОБА_3 від 02.03.2023, рапорт поліцейського від 02.03.2023, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

З відеозаписів з нагрудної камери поліцейського слідує, як працівники поліції під`їхали до автомобіля «Mazda 6» та попросили надати документи, запитали чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, на що ОСОБА_1 зазначив, що цього дня не вживав алкогольних напоїв, проте мало місце вживання напередодні, після чого працівники поліції без зазначення будь-яких підстав та ознак сп`яніння почали запитувати в ОСОБА_1 де він буде проходити огляд на стан сп`яніння на місці чи в медичному закладі, на що ОСОБА_1 вказав, що не знає. Згодом поліцейські дістали зі службового автомобіля спеціальний технічний прилад та його було надано ОСОБА_1 для проходження огляду. Пройшовши даний огляд його результат показав, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`янінні, оскільки становив 0.40 проміле, на що ОСОБА_1 вказав, що не розуміє чому такий результат.

ОСОБА_1 тривалий час не міг надати працівникам відповіді, щодо того, чи погоджується він з результатом даного огляду та чи бажає він пройти огляд в закладі охорони здоров`я, проте зрештою ОСОБА_1 вказав, що мабуть необхідно пройти повторний огляд в медичному закладі.

Працівники поліції доставили ОСОБА_1 до КНП БМР «Білоцерківської міської лікарні №4», де ОСОБА_1 спочатку висловлював бажання пройти огляд в медичному закладі, однак на чергове запитання працівника поліції, ОСОБА_1 вказав, що огляд він вже пройшов, тому не буде проходити огляд в закладі охорони здоров`я та на запитання поліцейського ОСОБА_1 вказав, що погоджується з результатом огляду проведеного працівниками поліції за допомогою спеціального технічного приладу.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 у графі даного акту «з резльтатом згоден» ОСОБА_1 вказав «згоден» та проставив свій підпис.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №356719 від 02 березня 2023 року ОСОБА_1 інкримінується те, що останній керував транспортним засобом за наявності ознак алкогольного сп`яніння, погодився пройти огляд на місці з використанням спеціального технічного засобу, який показав, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду в медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху визначає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Фактично викладено фабула протоколу про адміністративне правопорушення не ставить у провину ОСОБА_1 керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а вказує на те, що останній в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду в установленому порядку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці за допомогою спеціального технічного приладу та пройшов даний огляд.

Першочергово ОСОБА_1 не зміг надати відповідь, щодо згоди чи заперечень стосовно результату проведеного поліцейським огляду, тому бажав пройти огляд в закладі охорони здоров`я, проте згодом ОСОБА_1 не забажав повторно проходити огляд в медичному закладі, оскільки погодився з результатом проведеного працівниками поліції огляду.

Суддя зазначає, що ч.3 ст. 266 КУпАП серед іншого регламентує, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пункт 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 вказує, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пункт 10 розділу ІІ Інструкції регламентує, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунтку 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 слідує, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Пункту 6 Порядку вказує, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Таким чином, аналіз положень статті 266 КУпАП, Інструкції та Порядку вказує, що за обставин, якщо водій транспортного засобу пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та погодився з результатом проведеного поліцейським огляду, чим підтвердив факт перебування в стані сп`яніння, дає підстави працівникам поліції вважати, що дана особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Натомість вищевказані норми вказують, що у разі, якщо водій транспортного засобу пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та не погодився (висловив незгоду) з результатом проведеного працівниками поліції огляду та при цьому відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, тому такі дії особи будуть свідчити про порушення нею вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки відсутня згода особи з результатом огляду проведеного працівниками поліції за допомогою спеціального технічного приладу, що позбавляє можливості констатувати перебування даної особи в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином суддя приходить до висновку, що в даному випадку працівниками поліції невірно було кваліфіковано дії ОСОБА_1 , що потягнуло за собою невірне викладення фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 356719 від 02.03.2023 року, яким інкриміновано ОСОБА_1 порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, натомість в діях останнього простежується порушення п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

З даного приводу суд зазначає, що згідно до вимог статті 256 КУпАП: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення…

Суддя також зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, який містить фабулу інкримінованого правопорушення, яка підлягає доказуванню, та на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Суд зауважує, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Тому суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суддя погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Зважаючи на вищевикладене, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 356719 від 02.03.2023 року не може розглядатись судом у якості належного та допустимого доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , оскільки обставини вказані у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, фабула даного протоколу відображає кваліфікуючі ознаки та ставить у провину ОСОБА_1 порушення вимог Правил дорожнього руху, котрі не були останнім порушені.

Крім цього слід вказати, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення на підтвердження винуватості ОСОБА_1 було додано дублікат роздруківки результату огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 від 02.03.2023 року.

Положення пункту 4 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 визначають, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно інформації ТОВ «АТЗТ Коспанія «Сатурн Дейта Інтернешнл», який являється уповноваженим представником виробника Drager Safety AG & Co. KGaA, газоаналізатори Drager Alcotest 7510 OIML відповідають вимогам:

Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №94 від 13.01.2016, згідно Сертифікату перевірки типу за Модулем В UA.TR.001 101-17 та Сертифікату схвалення системи менеджменту якості виробництва засобів вимірювальної техніки за Модулем D UA.TR.001 AQ 12 19-18;

Технічного регламенту щодо медичних виробів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №753 від 02.10.2013, згідно Сертифікату відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва (Технічний регламент щодо медичних виробів, Додаток 6) №UA.TR.039.645, відомості щодо якого містяться в Реєстрі осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг (за №2780), що розміщений на офіційному сайті Держлікслужби та доступ до якого є відкритим і загальнодоступним;

ДСТУ ОIML 126:2014 «Доказові аналізатори видихуваного повітря (OІML R 126, edіtіon 2012, ІDT)».

З копії ОСОБА_2 з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 7510 OIML слідує, що при використанні приладу необхідно повністю розуміти наведені інструкції та строго їх дотримуватися.

В розділі Настанов з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 7510 OIML «Документування результатів» вказано, що:

- Протокол результату генерується за допомогою Drager Mobile Printer

- Для завершення вимірювання відповідно до OIML, результат повинен бути підписаний на роздруківці. Підпис підлягає застосуванню, лише якщо результат вимірювання на дисплеї та роздруківці ідентичні і якщо результат вимірювання на дисплеї також позначений текстом «OIML».

Також в даному розділі ОСОБА_2 з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 7510 OIML відображено зразок доказової роздруківки з відображенням її необхідних елементів та підпису дотримання вимог «OIML».

Таким чином з ОСОБА_2 з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 7510 OIML слідує, що роздруківка результату огляду на стан алкогольного сп`яніння в обов`язковому порядку повинна містити підпис дотримання вимог «OIML».

Однак наявний в матеріалах справи дублікат роздруківки результату огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 від 02.03.2023 року не містить в собі необхідного підпису дотримання вимог «OIML», тому вказана роздруківка результату огляду не відповідає ОСОБА_2 з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 7510 OIML, а відтак не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Тому враховуючи вищевикладене, та у відповідності до ч.5 ст. 266 КУпАП результат огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведеного поліцейським на місці за допомогою спеціального технічного засобу слід вважати недійсними.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суддя дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ