ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2493/23 Справа № 209/2193/23 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю: захисника Стрижака Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Редько С.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, ОСОБА_1 26.03.2023 року о 17.10 годині у м. Кам`янське по пр. Дружби Народів, керував автомобілем «Форд» д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, та стягнуто на користь держави судовий збір.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Редько С.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- ознаки алкогольного сп`яніння , зазначені у протоколі, відрізняються від тих, які зазначені в акті огляду;

- з відеозапису місця події вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд за допомогою алкотестера Драгер , результат 00 проміле, однак працівник зазначив, що у ОСОБА_1 недостатній об`єм повітря, та не отримавши результату, заявляв, що ОСОБА_1 не хоче проходити огляд на стан сп`яніння;

- ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та законних підстав для направлення його медичного закладу у працівників поліції не було;

- не було вилучено посвідчення водія.

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, підтвердження поважних причин неявки не надав, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

В суді апеляційної інстанції захисник Стрижак Є.Ю. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом місця події, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння , результат якого, згідно із його поясненнями, склав нуль проміле, а також те, що відеозапис місця події не є безперервним, є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до відеозапису місця події в процесі спілкування у працівників поліції виникла підозра, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння та повідомлено, що із салону автомобіля чутно різкий запах алкоголю, і йому було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер, на що ОСОБА_1 погодився, після чого йому було надано технічний прилад Драгер та роз`яснено процедуру його використання, проте ОСОБА_1 інструкції працівників поліції з використання приладу належним чином не виконував. Після чого ОСОБА_1 було повторно роз`яснено процедуру проходження огляду за допомогою спеціального технічного приладу та запропоновано у разі незгоди проїхати до медичного закладу, однак він відмовився від проходження огляду, мотивуючи це тим, що огляд він вже пройшов, у зв`язку з чим був повідомлений, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 не заперечував, тобто фактична поведінка водія свідчить про ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейські порушили положення ст. 266 КУпАП, так як не були залучені свідки, - не заслуговують на увагу, оскільки було застосовано технічні засоби відеозапису, про що вказано у протоколі про адміністративне правопорушення та долучений відповідний диск як додаток.

Доводи про те, що зазначена у протоколі ознака алкогольного сп`яніння не була встановлена та не відповідає дійсності , не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, так як відповідно до відеозапису місця події працівники поліції повідомили, що у них є підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, також під час складання протоколу ОСОБА_1 не виклав своїх заперечень щодо зазначеної ознаки сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що наявний акт огляду на стан сп`яніння не є належним доказом, так як ознаки алкогольного сп`яніння не відповідають протоколу не є слушним з огляду на таке.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (Інструкція №1452/735), результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, тому Інструкцією №1452/735 взагалі не передбачено складання акту огляду на встановлення ознак сп`яніння у водія, тому зазначення в акті огляду ознак алкогольного сп`яніння не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у ОСОБА_1 не було вилучено посвідчення водія не спростовує висновки суду, так як відповідно до відеозапису події особу ОСОБА_1 було встановлено за допомогою мобільного застосунку Дія.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу залишити слід без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Редько С.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 жовтня 2023 року залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко