ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2304/23 Справа № 177/1351/23 Суддя у 1-й інстанції - Лященко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника Вязанкіної Н.П., апеляційну скаргу захисника Вязанкіної Н.П., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року встановлено, що ОСОБА_1 , 24.06.2023 року о 20 год. 12 хв., на автодорозі Н-23 поблизу с. Мар`янівка Криворізького району Дніпропетровської області, керував транспортним засобом Volksvagen Touran, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з постановою суду 1-ї інстанції, захисник Вязанкіна Н.П. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю події та складу в його діях адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд 1-ї інстанції неповно з`ясував обставини справи та допустив порушення процесуального права. Звертає увагу, що з відеозапису вбачається, що на протязі усього часу ОСОБА_1 розмовляє без порушень мови, без порушень координації рухів, постійно просить показати йому відеозапис, розмовляє ввічливо. Поліцейські, навпаки, жодного разу не вказали на таку ознаку, як запах алкоголю з рота.

Наполягає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а пояснював на протязі усього відеозапису, що йому необхідно забирати людей з затоплених територій і він не має часу на лікарню. Про те, що є можливість пройти огляд на місці, йому чітко ніхто не роз`яснював. Зауважує, що висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду повинні бути висловлені у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Звертає увагу, що ОСОБА_1 просив поліцейських здійснити всю процедуру за Законом та показати йому відеозапис з порушенням ПДР та надати роз`яснення щодо процедури медичного огляду.

Вказує, що огляд поліцейськими ОСОБА_1 на стан сп`яніння зовсім не проведено, а Акт огляду складено без будь-яких підстав, копію якого не було вручено ОСОБА_1 . Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.06.2023 року, складене о 20-50, вважає неналежним та недопустимим доказом.

Вказує, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відповідають дійсності, оскільки вони робили лише те, що їм наказували поліцейські, а також, підписали пустий бланк протоколу. Вважає їх пояснення неналежними та недопустимими доказами у справі. Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не було складено у їх присутності, як того вимагає п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 (зі змінами).

Вказує, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, не є неперервним, як того вимагає діюче законодавство, а тому воно не може бути беззаперечним доказом, оскільки воно містить ознаки втручання та неупередженого ставлення поліцейських до ОСОБА_1 , а тому є неналежними та недопустимими доказами у справі.

Вважає, що суд безпідставно послався як на доказ на протокол про адміністративне правопорушення, не врахувавши Рішення Конституційного Суду України від 22.11.2010 року № 23-рп/2010.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні захисник Вязанкіна Н.П. підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу свого захисника так зазначив, що він не вживав алкогольні напої в день події, йому не було роз`яснено працівниками полії порядок проходження огляду на стан сп`яніння. Наполягав, що він не відмовлявся від проходження огляду та їхати до медичного закладу. Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення підписав не читаючи.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду 1-ї інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону тавірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Хоча сторона захисту наполягає на відсутності вини ОСОБА_1 , проте його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, зокрема:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 342799 від 24.06.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 про те, що 24.06.2023 року ОСОБА_1 о 20 год. 12 хв., на автодорозі Н-23 поблизу с. Мар`янівка Криворізького району Дніпропетровської області, керував транспортним засобом Volksvagen Touran, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- рапортом старшого інспектора ВРПП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Гудкова О., в якому він зазначив обставини зупинки та події, що мали місце 24.06.2023 року відносно ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 24.06.2023 року, викладеними на окремих аркушах, які, кожен окремо, пояснили, що були запрошені працівниками поліції в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який в їх присутності від проходження відповідного огляду для визначення стану сп`яніння відмовився, крім того, працівниками поліції в їх присутності водію роз`яснено його права та обов`язки, ознайомлено зі змістом протоколу та повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому також зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів), складений у присутності свідків, які поставили свої підписи у відповідній графі. Огляд не проведено;

- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.06.2023 року до Комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради» із зазначенням виявлених ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів), та, що огляд не проводився;

- даними відеозапису, на якому зафіксовано факт зупинки транспортного засобу, виявлення поліцейським у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та оголошення їх ОСОБА_1 , факт його відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Відповідно до довідки наданої поліцейським ВРПП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.06.2023 року, згідно національної автоматизованої інформаційної системи, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами отримував серії НОМЕР_2 . Повторність вчинення адміністративного правопорушення відсутня.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими і спростовуються вищезазначеними доказами.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно зі п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

В судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений старшим інспектором ВРПП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Гудковим О.І., тобто уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Доводи апелянта про відсутність у поліцейських підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, за відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння суд розцінює критично, оскільки відповідно до п. 2 Інструкції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1413/27858 від 11.11.2015, наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, згідно визначених ознак, є підставою для проведення огляду на стан сп`яніння. Крім того, у розмові з поліцейськими ОСОБА_1 не заперечував факт перебування в стані сп`яніння, намагався вирішити питання щодо не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення (відео 1 починаючи з 0:02:56), казав поліцейським, що він їде з турбази, у подальшій розмові пояснював, що йому необхідно перевозити людей із підтоплених районів. З відеозапису слідує, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, та у присутності двох свідків їх оголосив ОСОБА_1 (відео 2 починаючи з 0:07:59) і запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 не погодився (відео 3 починаючи з 0:00:08). Тому, доводи апеляційної скарги з цих підстав є недоведеними.

Доводи апелянта про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, а саме не роз`яснення водію процедуру проходження огляду, відсутності відмови водія від проходження огляду в установленому законом порядку, суд розцінює критично, оскільки вони повністю спростовуються відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 працівником поліції роз`яснено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, в разі його незгоди (відео 2 починаючи з 0:01:40). Доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 не чув роз`яснений йому поліцейським порядок проходження огляду у встановленому законом порядку, оскільки спілкувався з людьми, яких повинен був перевозити, спростовуються відеозаписом (відео 2 починаючи з 0:0156).

Як вбачається із матеріалів справи та дослідженого відеозапису, ОСОБА_1 будь-яких заперечень щодо дій поліцейських не висловлював, окрім як просив показати запис на якому вбачається, що він порушив ПДР, що слугувало підставою зупинки транспортного засобу під його керуванням. При цьому, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні на окремому аркуші до нього будь-яких зауважень не зазначив. У протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 , поставив свій підпис без будь-яких зауважень.

Під час апеляційного розгляду будь-якого психологічного тиску з боку інспекторів поліції до ОСОБА_1 або до свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , на чому наполягає сторона захисту, встановлено не було, та стороною захисту суду таких доказів не надано. Доводи апеляційної скарги з підстав того, що свідки розписались у пустих бланках письмових пояснень та у пустому протоколі про адміністративне правопорушення, спростовуються дослідженим відеозаписом. Так, судом встановлено, що працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення у присутності свідків, показано та зачитано фабулу обвинувачення ОСОБА_1 з протоколу, після чого свідки проставили свої підписи у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 (відео з 0:08:23). Окрім того, після ознайомлення з письмовими поясненнями на відповідному бланку, та згодою із викладеним у ньому, свідок ОСОБА_2 поставили свій підпис у ньому. Свідок ОСОБА_3 самостійно писав пояснення, хоча просив допомоги у працівника поліції із формулюванням таких пояснень (відео 3 починаючи з 0:07:48). Будь-якого тиску з боку працівників поліції по відношенню до учасників події, що мала місце 24.06.2023 року за участі ОСОБА_1 , під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Захисник під час апеляційного розгляду не надала доказів на підтвердження того, що нею та / або ОСОБА_1 було оскаржено дії працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Матеріали справи не містять будь-яких клопотань від ОСОБА_1 або його захисника щодо виклику працівників поліції до суду або інших осіб, проте наявний відеозапис, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , його зупинки, повідомлення причин такої зупинки, виявлення ознак сп`яніння у водія ОСОБА_1 , відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, що були досліджені судом.

Отже, доводи сторони захисту, що відеозапис не був безперервний та протокол не складався у присутності свідків, суд розцінює критично, погоджуючись з позицією суду 1-ї інстанції, оскільки такі доводи спростовуються сукупністю досліджених доказів, які узгоджуються між собою. Така позиція сторони захисту, на переконання суду, спрямована на уникнення відповідальності за вчинене. При цьому, суд 1-ї інстанції правильно взяв до уваги, що на місці події ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, протокол підписав без будь-яких зауважень. Під час апеляційного розгляду стороною захисту бідь-яких доказів, які б спростовували встановлені судом фактичні обставини, що мали місце 24.06.2023 року за участі ОСОБА_1 , надані не були.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту інспектора і відеозапису подій, поясненням свідків, що мали місце 24.06.2023 року за участі ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18).

Під час апеляційного розгляду не було встановлено будь-яких порушень працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 , та підстав для визнання доказів недопустимими або неналежними, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 , в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника Вязанкіної Н.П. та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Вязанкіної Н.П., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин