Справа № 481/1614/23
Провадж.№ 3/481/703/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого-судді Вжещ С.І., за участі секретаря судових засідань Юхименко Т.М., захисника Баженова Д.В., розглянувши в залі суду м. Новий Буг в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Ерідон-тех»,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

01.09.2023 року відносно ОСОБА_1 поліцейським СРПП ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП сержантом поліції Максименко О. складено протокол серії ААД № 104328 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, за фактом того, що 01.09.2023 року о 15:17 год. в м. Новий Буг по вул. Харчука, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Lanos, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest» та в найближчому медичному закладі відмовився, що зафіксовано на технічний засіб нагрудний відеореєстратор. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Захисник особи, адвокат Баженов Д.В. в судовому засіданні просив закрити провадження в адміністративній справі, посилаючись на те, що в діях водія відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначивши, також, що поліцейськими незаконно здійснено зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 , а тому всі їх подальші вимоги та дії є незаконними. Крім того, вказав, що поліцейським не складалось письмове направлення водія для проходження медичного огляду в медичному закладі, тому і відмови від такого проходження не було. Фіксація відмови не підтверджена наявністю свідків, а тому порушений порядок освідотування. Також при спілкуванні поліцейськими не було роз`яснено водію його права, зокрема право на захист. Доставлення до відділення поліції Бортника С.В. для встановлення його особи, носило формальний характер, оскільки усі відомості про нього були в службовому планшеті поліцейських.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналогічні вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені в Інструкції затвердженої наказом міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року З оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та Інструкції затвердженої наказом міністерства внутрішніх справ України З оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9 «а» «Правил дорожнього руху» затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД № 104328, 01.09.2023 року о 15:17 год. в м. Новий Буг по вул. Харчука, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Lanos, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest» та в найближчому медичному закладі відмовився, що зафіксовано на технічний засіб нагрудний відеореєстратор. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

На підтвердження зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, поліцейським надано суду відеозаписи фіксації правопорушення з нагрудних камер поліцейських, які записані на 2 носії (компакт-диск) DVD-R 4.7 GB/120 min/16-х, на яких зафіксовано водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ЗАЗ Lanos, державний номер НОМЕР_1 та був зупинений 01.09.2023 року поліцейським СРПП ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП сержантом поліції Максименко О. в м. Новий Буг по вул. Харчука. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» або пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі, ОСОБА_1 відмовився.

Із наявних у матеріалах справи відеозаписів вбачається, що на них зафіксовано, як водій ОСОБА_1 тричі відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку як на місці зупинки, так і відмовляється проїхати до медичного закладу з метою проходження огляду на стан алкогольного спяніння у лікаря. Даними відеозапису також підтверджується, що поліцейським було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, та складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі. Під час відеозйомки ОСОБА_1 будь - яких зауважень щодо незаконності дій поліцейських не висловлював, а лише відмовлялася від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі і не надав реєстраційні документи на керований ним транспортний засіб, а також посвядчення водія. На питання поліцейського чи вживав водій алкогольні напої він відповів, що не вживав та не керував транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не містить заперечень щодо його складення, але містись його письмові пояснення щодо того, що він автомобілем не керував.

Разом з тим, з наданих суду відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом 01.09.2023 року о 15 годині 17 хвилин по вулиці Харчука в місті Новий був. Відтак його доводи, зафіксовані на тих же відеозаписах, в цій частині суд вважає необґрунтованими.

Долучені до матеріалів справи відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції є належним та допустимим доказом, оскільки на них об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, відеозапис є безперервним та відображає усі необхідні обставини події, що мали місце 01.09.2023 року.

Також на відеозаписах зафіксовано процес складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, окрім того, відеозаписами зафіксовано оголошення працівником поліції змісту протоколу, надання можливості з ним ознайомитись, у тому числі зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, зафіксовано відмову ОСОБА_1 від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідних графах протоколу та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Отже факт відмови водія проходити огляд на стан сп`яніння повністю підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, оскільки ОСОБА_1 був зобов`язаний виконати вимогу працівника поліції про проходження огляду незалежно від його згоди чи незгоди із діями поліції.

Відповідно до пункту 11 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Уповноважені підрозділи органів Національної поліції наділені владними управлінськими функціями, та вжиттям відповідних заходів, а тому оскарження їх дій та прийнятих ними рішень носить публічно-правовий характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку визначеному КАС України.

Таким чином, перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, що могли стати підставою невиконання ОСОБА_1 законних вимог поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, повністю відповідають вимога ст.256 КУпАП.

Також суд враховує, що відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є грубим і досить поширеним правопорушенням. Дії вчинені ОСОБА_1 характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.

Безпідставними є посилання захисника на те, що відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння оформлена без свідків такої відмови, оскільки закон дозволяє поліцейському проводити огляд на стан сп`яніння без жодних свідків.

Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає безпідставним посилання на те, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проходження водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Таким чином, діючий закон дозволяє водію відмовитись від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і така відмова не утворює складу адміністративного правопорушення.

Однак, у цьому випадку водій транспортного засобу зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Цього водієм зроблено не було.

Не заслуговують на увагу і твердження захисника про те, що водію не було забезпечено можливості ознайомитися з протоколом, не дотримано його прав, регламентованих ст..268 КУпАП з огляду на таке.

Як свідчить відеозапис, на місці події, ОСОБА_1 неодноразово комусь телефонував, і це йому не заборонялось поліцейськими, при цьому він не вимагав забезпечення участі захисника у момент складення протоколу. З відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 було забезпечено можливість ознайомитися зі змістом протоколу, внести до нього пояснення, отримати копію документа, однак можливість реалізувати перелічені права, він нівелював.

При цьому, суд звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.

Вказане правопорушення може бути вчинено водієм транспортного засобу як до проведення такого огляду, так і під час його проведення.

Суд не бере до уваги пояснення захисника, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_1 , оскільки такі твердження є голослівними, доказів неправомірної поведінки працівників поліції захисник не надав.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президнента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 29.12.2021 року, № 1456 правовою основою перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян є Конституція України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Кодекс України про адміністративні правопорушення, Закони України «Про основи національного спротиву», «Про правовий режим воєнного стану», «Про оборону України», «Про національну безпеку України»,»Про Національну поліцію», «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях», затверджений Верховною Радою України, та інші нормативно-правові акти.

Право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Тому, суд вважає, що в умовах воєнного стану працівники поліції мають право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, з метою запобігання правопорушень.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»(далі Закону) поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Відповідно до статті 31 Закону поліція може застосовувати перевірку документів в якості превентивного заходу. Стаття 32 Закону визначає випадки перевірки документів особи.

Згідно з п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені впункті 2.1.; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав.

Відповідно до статті 35 Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна, тому водій повинен був знати та виконувати вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Досліджені під час судового розгляду справи докази свідчать про те, що ОСОБА_1 01.09.2023 року керував транспортним засобом, а при його зупинці поліцейськими, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що вказує на вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, переконливих доводів, які б безумовно спростовували винуватість особи і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, захисником не наведено і при розгляді справи не встановлено.

Усі інші посилання захисника не спростовують факту вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За такого, зважаючи на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення, доведена, суд вважає за необхідне піддати останнього адміністративному стягненню, передбаченому санкцією цієї статті.

При призначенні адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_1 , який вперше протягом року притягується до адміністративної відповідальності, а тому підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім цього, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 40-1, 276-280, 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач Новобузька міська отг Миколаїв. ГУК/тг м.Новий Буг/21081100, код отримувача Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку (IBAN) UA0014436 код класифікації доходів бюджету 21081100), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (отримувач коштів ГУК/тг м. Новий Буг/22030101, Код отримувача , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/рахунок UA0014436, код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету «Судовий збір» (Державна судова адміністрація України, 050).

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, його захисником протягом десяти днів з дня її винесення.

Роз`яснити особі, що штраф має бути сплачений ним не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, постанова підлягає примусовому виконанню та надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, у зв`язку з чим, з особи підлягає стягненню подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці з наступного дня після набрання нею законної сили.

Повний текст постанови проголошений 01.12.2023 року 13:50.

Суддя С.І. Вжещ