Справа № 446/1826/22 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.Ш.
Провадження № 33/811/680/23 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді, 05.11.2022 року о 10:00 год. по вулиці Сагайдачного в смт.Добротвір, Червоноградського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "HYUNDAI H-1" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Дрегер . Результат огляду 0,31 проміле.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24 квітня 2023 року та закрити провадження по справі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Котормус Т.І. не задовольнив клопотання апелянта від 05.12.2022, крім пункту надати суду належним чином завірені копії сертифіката відповідності, свідоцтва про повірку на Драгер. Вважає, що саме незадоволення клопотання, зокрема, в частині надання поліцією повного відеозапису з нагрудних камер поліцейських, а також не реагування на його заяву від 16.12.2022 про призначення експертизи відеозапису з нагрудної камери на безперервність стало причиною подання ним заяви про відвід вказаного судді.

Вважає, що поліцейські ухилилися від проведення безперервної зйомки та зняли ті проміжки часу, які їм були вигідні, після чого змонтували і відредагували відео, яке додали до протоколу.

Звертає увагу, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений в одному примірнику, такий долучений до протоколу, та апелянту не надавався.

На думку апелянта, суддя встановила, що огляд проводився приладом Драгер, який не дозволений для застосування працівниками поліції, тобто його нема у переліку, затвердженому МВС та МОЗ.

Наголошує, що поліцейські перед пропозицією пройти перевірку на стан сп`яніння не зазначили ознак сп`яніння. Апелянт погодився пройти перевірку в медичному закладі та сівши в автомобіль проїхав понад три кілометри, в цей час поліцейські повідомили, що везуть його не у найближчу лікарню в смт. Добротвір, чи в лікарню у м.Кам`янка-Бузька, а в Радехівську районну лікарню. В подальшому поліцейські написали скерування, а апелянт підписав відмову їхати в Радехівську лікарню, та під відеозапис сказав, що вимагає їхати в Кам`янка-Бузьку районну лікарню, однак його вимога була проігнорована.

Зауважує, що не відмовлявся проходити медичний огляд в закладі охорони здоров`я як це передбачає законодавство, а відмовився виконувати дію поліцейських, які зловживали владою.

Вказує, що поліцейські зупинили апелянта без правових підстав встановлених законом, після чого почали проводити незаконну поверхневу перевірку, огляд та інше. Вважає, що за вказаних обставин докази, зібрані у справі про адміністративне правопорушення є недопустимими.

Акцентує, що суду не надано безперервного запису з бодікамери, поліцією зазначено, що надано монтаж відеозаписів з 11 файлів без прив`язки до конкретного часу.

Стверджує, що поліцейським було відмовлено у залученні захисника, ця відмова, як і погрози забрати у нього автомобіль, який не його власністю, вимагання хабара, погрози застосування сили за непокору поліції вирізані з відеозапису, що суперечить судовій практиці. Інспектором не вжито жодних дій щодо надання апелянту можливості реалізувати право апелянта на отримання правової допомоги, чим порушено права апелянта та порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД 174695 від 05.11.2022 (а.с.4), який складений поліцейським ВП №1 ЧРВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції Рудиком Т.В., згідно з яким, 05.11.2022 року о 10:00 год. по вулиці Сагайдачного в смт.Добротвір, Червоноградського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "HYUNDAI H-1" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер. Результат огляду 0,31 проміле.

Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомився та підписав вказаний протокол у відповідних графах, зазначивши, що алкоголю не вживав, має вроджену патологію серця, тому приймає медичні препарати.

Викладені у протоколі обставини також підтверджуються наявним у матеріалах справи записом з камер спостереження патрульних, з якого слідує, що ОСОБА_1 погодився пройти та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Drager Alcotest». Відповідно до роздруківки приладу «Drager 6820», прилад ARLJ-0199, тест №906 (а.с.6) за результатом проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду в освідуваної особи ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння 0,31‰, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), відповідно до даних якого огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів та мови, поведінка, що не відповідає обстановці. З результатом 0,31‰ ОСОБА_1 не погодився, однак у відповідній графі акта зазначено, що ОСОБА_1 з результатами огляду згоден, що стверджується підписом останнього.

У зв`язку з цим, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, однак останній відмовився від проходження такого огляду у медичному закладі, що стверджується також наявним у матеріалах справи відеозаписом.

Пунктом 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі Інструкції) встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Втім, хоч положення даної Інструкції і гарантують право водія пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі у разі його незгоди з результатом проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, проходження такого огляду має бути добровільним. Тобто у випадку, коли освідувана особа заявила про незгоду з результатом огляду, однак відмовилась їхати до медичного закладу та проходити огляд у лікаря, працівники поліції позбавлені можливості будь-яким чином вплинути на рішення цієї особи. У такій ситуації водій фактично відмовляється від свого права пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що і було зроблено ОСОБА_1 .

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився їхати до закладу охорони здоров`я для проходження повторного огляду, його незгоду з результатами драгера апеляційний суд розцінює як формальну, оскільки така не була підтверджена реальними діями.

Водночас, твердження про те, що ОСОБА_1 має патологію серця, тому приймає медичні препарати, які могли вплинути на показник алкотестера, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки виявлена в крові ОСОБА_1 норма алкоголю є більшою, ніж допустима.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду і доводи про безпідставність зупинки ОСОБА_1 , оскільки, в матеріалах справи наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №623246 від 05.11.2022, відповідно до якої ОСОБА_1 05.11.2022 о 10.00 год в ст. Добротвір по вул. Сагайдачного керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки, не пред`явив (не мав при собі) посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію на даний транспортний засіб, не увімкнув правого повороту чим порушив п.п.2.1а, 2.1б, 2.3в, 9.2б ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 122 КУпАП.

Крім цього, як слідує з рапорту поліцейського СРПП ВП»1 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області ст. сержанта поліції Рудика Т., під час патрулювання смт. Добротвір вул. Сагайдачного Червоноградського району був помічений автомобіль "HYUNDAI H-1" д.н.з. НОМЕР_1 водій якого керував даним транспортним засобом будучи не пристебнутий ременем безпеки, а при повороті праворуч із вул. Будівельна на вул. Сагайдачного не увімкнув правий покажчик повороту. При перевірці документів було встановлено, що даним т.з. керував ОСОБА_1 , який не пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію на даний т.з. При спілкуванні з водієм було встановлено, в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів та мови, поведінка, яка не відповідає обстановці. На місці зупинки ОСОБА_1 , було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, на що останній погодився, результат продуву 0,31 проміле. В подальшому, ОСОБА_1 , також було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП Радехівської ЦРЛ, на що ОСОБА_1 відмовився, повідомив, що з результатом Драгер на місці продуву не згідний.

Наведене узгоджується з п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Покликання захисника на те, що огляд проводився приладом драгер, який не дозволений до застосування працівниками поліції, не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки згідно з п.п. 1, 3 розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом Держлікслужби №1529 від 29 грудня 2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в п. 43 вказано газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено. Газоаналізатори «Drager Alcotest» сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 1 вересня 2014 року та, відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014, внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.

Тобто, газоаналізатор має всі документи, передбачені Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Інструкцією в частині, що не суперечить вимогам Закону.

Що стосується долученої ОСОБА_1 до матеріалів справи заяви про злочин, адресованої Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі, то апеляційний суд зазначає, що вказана заява жодним чином не спростовує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інші викладені в апеляційній скарзі вини ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні за ч.1 ст. 130 КУпАП не спростовують.

На переконання апеляційного суду, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк