Номер провадження: 33/813/1945/23
Номер справи місцевого суду: 523/9860/23
Головуючий у першій інстанції Середа І.В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одесивід 22.06.2023 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого арт директором Моторокартклуб музей, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини:

22 травня 2023 року о 00.43 годині в м. Одесі по вул. С.Палія, 127/4 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Leaf», держаний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, зіниці, які не реагували на світло, виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість руху, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП «ООМЦПЗ» ООР відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За вказаними обставинами працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 427527 від 22 травня 2023 року.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:

- в матеріалах справи, а саме на відеозапису видно, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, свідків, які б могли підтвердити що ОСОБА_1 перебував під дією наркотичних препаратів немає;

- судом не надано належної оцінки наданим висновкам «Доктор благо плюс» про відсутність у ОСОБА_1 наркотичних засобів в організмі;

- працівники поліції, всупереч наполяганням ОСОБА_1 , не забезпечили його доставку до медичного закладу для належного огляду;

- під час складання протоколу не було роз`яснено права;

- працівниками поліції порушено інструкцію, оскільки в матеріалах справи наявний неповний відеозапис, а лише фрагмент проходження ним огляду на місці зупинки.

Посилаючись на наведені доводи, просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційна скарга ОСОБА_1 містить в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, яке він мотивує тим, що після проголошення постанови, протягом трьох днів не отримав її копію, а судом таку впродовж трьох днів надіслано йому не було, у зв`язку із чим вважає строк пропущений з поважних причин.

На підставі цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 22.06.2023 року

Розгляд клопотання проведено без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду до судового засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Апеляційний суд вважає, що на стадії розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що учасник справи, будучи повідомленим про дату та час розгляду клопотання в апеляційному суді, не з`явився, суд оцінює таку його поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Вивчивши матеріали адміністративної справи; перевіривши наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 приймав участь в судовому засіданні суду першої інстанції, тобто останньому було відомо про прийняте судом рішення щодо нього за наслідками розгляду справи за ст.130 КУпАП та про накладене відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 до суду із заявою про видачу йому копії постанови в межах строку на апеляційне оскарження не звертався.

Враховуючи, що постанову судом було винесено 22.06.2023 року, строк на апеляційне оскарження постанови суду сплив 02.07.2023 року, відповідно 03.07.2023 року постанова набрала законної сили.

Згідно розписки наявної в матеріалах справи, ОСОБА_1 копію постанови отримав 11.08.2023 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 03.10.2023 року, тобто подання апеляційної скарги відбулося вже після тривалого спливу строку на апеляційне оскарження.

З огляду на наведене, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про існування поважних причин пропуску строку, з посиланням на те, що без наявності копії повного тексту постанови неможливо було оскаржити вказану постанову, оскільки навіть після отримання повного тексту постанови 11.08.2023, в десятиденний строк її не оскаржив. Крім того, ОСОБА_1 приймав участь в судовому засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.130 КУпАП, відповідно йому було відомо про визнання його винуватим за вказаною нормою закону та про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування, та про десятиденний строк оскарження постанови суду, чим він не скористався.

Інших доказів, які свідчать про існування поважних причин пропуску ОСОБА_1 , строку на апеляційне оскарження та які могли бути підставою для його поновлення, матеріали справи не містять.

За таких обставин, апеляційний суд визнає доводи клопотання стосовно неможливості подання апеляційної скарги у передбачений процесуальним законом строк такими, що не свідчать про існування поважних причин пропуску цього строку.

Апеляційний суд звертає увагу, що під поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено відсутність об`єктивно непереборних обставин, які унеможливлювали подачу апеляційної скарги у передбачений законом строк, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Проте, ст. 7 КУпАП передбачає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.287 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи наведені обставини у всій сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.06.2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаний винуватим за ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець