Справа № 638/6665/22
Провадження № 3/638/341/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіра Д.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 071332 від 30.10.2022, 30 жовтня 2022 року о 22 год. 45 хв. в м. Харкові, по пр-т. Науки біля будинку 40/2, громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів ). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОРОНД відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свідки не залучались. Подію зафіксовано на відео: 475046, 475961.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву про проведення судового засідання без його участі, свою вину не визнав.

Захисником ОСОБА_1 - адвокатом Бессоновим В.А. до суду було надано клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, яке долучено судом до матеріалів справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, у відповідності до ст.245КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі

Відповідно до ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 071332 від 30.10.2022, 30 жовтня 2022 року о 22 год. 45 хв. в м. Харкові, по пр-т. Науки біля будинку 40/2, громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОРОНД відмовився.

Пункт 1.10 ПДР України передбачає, що: водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; пасажир - це особа, яка користується транспортним засобом і знаходиться в ньому, але не причетна до керування ним.

Таким чином, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Під час розгляду судом справи про адміністративне правопорушення, судом досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення та переглянуті відеофайли, що надані органом, яким був складений протокол про адміністративне правопорушення на обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що вказаний відеозапис від 30 жовтня 2022 року не містить відомостей, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Також слід зазначити, що відеозапис від 30 жовтня 2022 року фіксує лише інформацію, щодо вручення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 071332 від 30.10.2022 року ОСОБА_1 , під час якої ОСОБА_1 зазначає, що з оформленим протоколом не згоден, про що робить відповідний запис у ньому.

Тобто, докази керування громадянином ОСОБА_1 транспортним засобом в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодного доказу, який міг би підтвердити те, що 30 жовтня 2022 року о 22 год. 45 хв. в м. Харкові, по пр-т. Науки біля будинку 40/2, громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння.

Також матеріали справи не містять доказів які б фіксували пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння та відмову громадянином ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду.

У постанові Верховного Суду від 18.07.2020 у справі № 216/5226/16-а зазначено, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17 працівник поліції має належним чином задокументувати та довести належними і допустимими доказами факт порушення водієм Правил дорожнього руху, яке пред`являлось водію перед прийняттям свого рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-V111 від 02.06.2016 р. висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Разом із тим, судовий розгляд справи повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини»,п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване та підтверджено належними та допустимими доказами.

Оскільки досліджені в судовому засіданні докази, як окремо, так і в сукупності, позбавляють суд можливості дійти до переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю будь-яких належних та допустимих доказів наявності факту керування транспортним засобом, суд вважає, що наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтвердилась в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши та перевіривши в ході розгляду усі наявні у справі докази, суд приходить переконання, що по справі не встановлено об`єктивних даних про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 280, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Цвіра Д.М.