ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2397/23 Справа № 932/5582/23 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 01.06.2023 о 01-45 год водій ОСОБА_1 у порушення п. 2.5 ПДР України, знаходячись на вул. Шинна, буд.35 у м. Дніпро, керував автомобілем «ЗАЗ» д/н НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився на боді-камеру DM 473343, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд формально розглянув справу, оскільки у справі відсутні докази керування ним транспортним засобом та зупинки автомобіля. Протокол складений з численними порушенням, а саме в протоколі зазначено, що він відмовився проходити медичний огляд і відсутні відомості, що він відмовлявся від огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням поліцейським спеціальних технічних приладів. Відеозаписом не зафіксовано, які ознаки сп`яніння поліцейським були виявлені. В протоколі не зазначено, що до нього додається відеозапис. Також вказує, що йому не були роз`яснені його права. Вважає, що протокол був оформлений заздалегідь, у ньому не співпадають час зупинки транспортного засобу та складання протоколу з тими, які зафіксовані відеозаписом. Копію направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я йому не вручали, на відеозаписі складання такого направлення не зафіксовано, тому вважає його сфальсифікованим. Посилається, що поліцейські не роз`яснили йому процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ввели його в оману, оскільки скоріше за все у них не було Драгера, тому наполегливо пропонували проїхати до медичного закладу.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні 24.11.2023 ОСОБА_1 та його захисник Багратіоні Д. Г. підтримали апеляційну скаргу та з підстав, вкладених у скарзі росили її задовольнити, постанови суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Окрім зазначеного в апеляційній скарзі, захисник в судовому засіданні зауважував, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому порядок проведення огляду на стан сп`яніння мав відбуватись в порядку, передбаченому ст. 266-1 КУпАП, уповноваженою особою Військової служби правопорядку Збройних Сил України.

В судове засідання 01.12.2023 до суду не з`явились, про час та дату судового засідання повідомленні належним чином, подали до суду заяву про розгляд апеляційної скарги без їх участі та клопотання про закриття провадження у справі.

Мотиви апеляційного суду.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які зводяться до порушення проведення порядку огляду водія на стан сп`яніння, введення його в оману щодо порядку та наслідків відмови в проходженні медичного огляду, відсутності доказів керування та зупинки транспортного засобу, апеляційний суд, доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 043840 від 01.06.2023; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.06.2023 року, згідно якого водій ОСОБА_1 направлявся до КЗ «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР» у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови; рапортом інспектора УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Ковалєрєнка Ю., згідно якого під час патрулювання по вул. Шинна, 35 у м. Дніпро, за порушення комендантської години був зупинений автомобіль «ЗАЗ» д/н НОМЕР_2 , у водія якого ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд для визначення стану сп`яніння, але водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на боді-камеру DM 473343, відеозаписом з боді-камер поліцейських долученим до справи та переглянутим у суді, іншими матеріалами справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Позиція ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зводиться до твердження, що у матеріалах справи відсутні докази керування останнім транспортним засобом, оскільки цей факт не підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції.

З такими твердженнями захисту суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки КУпАП не встановлює вимог, що ця обставина (керування транспортним засобом) встановлюється тільки відеозаписом або іншими певними видами доказів. Апеляційний суд зауважує, що факт керування може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.

Факт керування транспортним засобом за обставин, викладених у рішенні суду, підтверджується поясненнями самого ОСОБА_1 , який не заперечував факту керування та пояснював поліцейським причину чому сів за кермо, маршрут руху, пояснив, що їхав по навігатору і проїхав поворот.

Крім того, на відрізках відеозапису (час запису 0:01:20, 0:03:50, 0:14:20 та 0:40:00) працівник поліції повідомляє про виявлену ознаку запах алкоголю з порожнину рота, роз`яснює ОСОБА_1 порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, а саме про три варіанти його поведінки в цій ситуації і які передбачені правові наслідки, а ОСОБА_1 пояснив поліцейському, що немає сенсу продувати Драгер, бо результат буде позитивний. Також на відрізку відеозапису 0:40:00, ОСОБА_1 погоджується з тим, що у нього є запах алкоголю з порожнини рота.

Доводи апеляційної скарги, що він не керував транспортним засобом і він перебував в нерухомому стані, окрім пояснень самого ОСОБА_1 , спростовуються і обстановкою на місці його зупинки, а саме ОСОБА_1 знаходився біля автомобіля зі сторони місця водія та спілкувався з поліцейськими саме, як водій і жодного разу не заперечив цей факт. Відеозаписом зафіксовано, що пасажир автомобіля, як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 , це був його підлеглий, пропонував працівникам поліції скласти протокол на нього, а не на ОСОБА_1 , що також підтверджує, що водієм був саме останній.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідальність настає саме за відмову водія пройти медичний огляд, про що передбаченого обов`язок в п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду водія як на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою спеціальних технічних приладів, так і від медичного огляду в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимогу 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції та поясненнями на місці події самого ОСОБА_1 , тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння... поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вищезазначені положення статті 266 КУпАП, кореспондуються з положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року зі змінами та доповненнями «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» (далі - Порядок), зокрема у пунктах 3 та 6, зазначено, що огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Аналогічні правила зазначені і в пунктах 6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року зі змінами та доповненнями (далі - Інструкція).

З вище викладеного слідує, що законом передбачені два порядки проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння: поліцейським з використанням технічних засобів і лікарем в закладі охорони здоров`я.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я в двох випадках, а саме: 1) у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у разі незгоди водія з його результатами, тобто результатами огляду, проведеного поліцейським.

Отже, направлення на проходження огляду водія на стан сп`яніння в медичному закладі складається поліцейським у випадку, коли водій не погоджується з результатами такого огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявив бажання пройти саме медичний огляд у закладі охорони здоров`я або відмовився від огляду на місці та виявив бажання пройти медичний огляд.

Щодо порушень, на думку апелянта, під час складення працівниками поліції направлення на проходження водієм огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, то суд апеляційної інстанції вважає, що такі доводи не можуть бути підставою для визнання протоколу незаконним, оскільки він складений за фактом відмови водія від проходження, як огляду на місці зупинки транспортного засобу, так і медичного огляду і в такому випадку, працівники поліції могли не складати таке направлення.

Нормативні положення ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції не містять вимоги щодо складання працівниками поліції такого направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у випадку відмови водія від його проходження.

Направлення водія на проведення медичного огляду, яке складає поліцейський є підставою для лікаря провести відповідний медичний огляд і, відповідно, таке направлення складається у випадку коли водій погоджується пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, в той же час у цій справі ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, тому складення такого направлення після складення протоколу не має правових наслідків у виді визнання протоколу недопустимим доказом.

При цьому, ОСОБА_1 не навів достатнього обґрунтування, яким чином складення направлення на проходження медичного огляду після складення протоколу та невручення йому примірника такого направлення, виключає його винуватість за відмову від проходження такого огляду на стан сп`яніння, оскільки за змістом ч. 4 ст. 266 КУпАП, медичний огляд водія у закладі охорони здоров`я проводиться за обов`язкової участі поліцейського, а самостійне проходження водієм такого огляду, є недійсним, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність даних щодо моделі газоаналізатора за допомогою якого було запропоновано пройти тест на місці також не спростовує порушення водієм вимог п. 2.5 ПДР України, при цьому апелянт не наводить аргументів для встановлення яких обставин, працівники поліції мали долучити до протоколу такі відомості, враховуючи, що форма об`єктивної сторони за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину "відмова від проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння".

Посилання ОСОБА_1 про невідповідність часу зупинки транспортного засобу та часу складення протоколу з тим часом, який зафіксований на відеозаписі, то така невідповідність є несуттєвою, розбіжність незначною і не впливає на доведеність фактичних обставин даної справи, кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП та не свідчить про істотне порушення поліцейськими ст. 254-256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджених наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, тому не є наслідком недопустимості протоколу.

Щодо доводів захисника, висловлених в судовому засіданні про порушення порядку проведення огляду, а саме посилання на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і огляд мав проводитись відповідно до ст. 266-1 КУпАП уповноваженою службовою особою ВСП ЗСУ, у зв`язку з чим процедура огляду ОСОБА_1 є недійсною, а протокол складений не уповноваженою особою, то апеляційний суд відхиляє такі доводи, як необґрунтовані з огляду на наступне

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці" від 13.12.2022, № 2839-IX, КУпАП доповнено статтею 266-1 КУпАП.

Відповідно до частин 2, 3 статті 266 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини даної справи, а саме керування транспортним засобом, який не відноситься до військового майна, а належить фізичній особі " ОСОБА_2 ", в комендантську годину в м. Дніпро, перебування його поза межами військової частини, в автомобілі зі своїм підлеглим та цивільними особами, а також пояснення самого ОСОБА_1 , які він надавав працівникам поліції та які зафіксовані відеозаписом, дають підстави для однозначного висновку, що ОСОБА_1 в день та час описаних у протоколі подій, не виконував обов`язки військової служби.

За змістом ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці... несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху... зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що порядок проведення огляду за ст. 266 та ст. 266-1 КУпАП є ідентичним і відрізняється лише суб`єктом його проведення.

Враховуючи вищевикладене, у поліцейських були відсутні підстав для виклику службових осіб ВСП ЗСУ та проведення ними огляду в порядку ст. 266-1 КУпАП, а тому працівники поліції правильно та у відповідності до статті 266 КУпАП зафіксували відмову водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та склали протокол стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів справи та положень КУпАП, які він тлумачать на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун