Провадження № 33/4808/796/23
Категорія ст. 130 ч.4 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Гриновецький
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю водія ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративні правопорушення за його апеляційною скаргою на постанову Івано-Франківського міського суду від 17 жовтня 2023 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , учасник бойових дій, інвалід 3 групи

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 4 КУпАП і накладено штраф 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 23.08.2023 о 18 год. 40 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Коновальця, 110, вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, результат позитивний 2,26 проміле.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що суд першої інстанції не досліджував наявні в матеріалах справи докази та не дав їм належну правову оцінку. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а також що він не підтримує та відмовляється від пояснень наданих ним під час спілкування з поліцейськими та складання протоколу про адміністративне правопорушення, так як на нього постійно тиснули кілька працівників поліції і йому не була надана можливість скористатися послугами адвоката. Повідомляє, що не враховано той факт, що ОСОБА_1 не було роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП та не повідомлено про розгляд справи в Івано-Франківському міському суді. Звертає увагу на те, що жодного сертифікату чи свідоцтва про повірку приладу «Драгер» до протоколу не долучалося, крім цього таке свідоцтво відсутнє в матеріалах справи. Стверджує, що із наданого працівниками поліції відеозапису неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так, як на ньому відсутній момент руху та зупинки автомобіля. Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки судом проведено спрощений розгляд адміністративної справи, в результаті чого ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП та скористатись правом на захист. Апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, в поважності пропуску строку ОСОБА_1 вказує, що в період з 17.10.2023 року по 27.10.2023 року перебував на лікуванні, а про зміст оскаржуваної постанови дізнався тільки 28.10.2023 року з реєстру судових рішень. Враховуючи наведені обставини, просить строк на апеляційне оскарження поновити, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

Пропущений апелянтом апеляційний строк підлягає поновленню для забезпечення доступу особи до правосуддя в умовах воєнного стану. КУпАП це питання не врегульовує. При цьому суддя-доповідач вважає істотною обставиною те, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, інвалідом 3 групи, в період з 17.10.2023 року по 27.10.2023 року перебував на лікуванні, що підтверджується довідкою, потратив час на пошуки адвоката, що перешкодило йому вчасно подати апеляційну скаргу.

Заслухавши доводи апелянта про підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруйного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без перевірки даних про вручення належної якості копію протоколу. Суд залишив цю обставину без з`ясування. В апеляційному суді ОСОБА_1 підтвердив, що дана копія не є читабельною. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта ОСОБА_1 про сумнівність показника алкотестера через те, що копія свідоцтва про повірку технічного приладу Драгер в матеріалах справи відсутня, що ставить під сумнів його результати про стан сп`яніння водія. Тому згідно ст. 62 Конституції України апеляційний суд трактує цей сумнів на користь водія ОСОБА_1 .

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про те, що поліцейські перед початком огляду водія не зазначили ознак його сп`яніння, які б давали правові підстави для початку такого огляду. На відеозаписі поведінка водія цілком нормальна, адекватна, мова чітка, очевидних ознак сп`яніння не видно.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 17.10.2023 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький