ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/1261/23 Номер провадження 33/814/1729/23Головуючий у 1-й інстанції Татіщева Я. В. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з секретарем Гнітько А.М.,

з участюособи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

його захисника Мартинюка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючий бригадиром Гребінківської дистанції колії, несудимий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, та звільнений від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 цього Кодексу, обмежившись усним зауваженням.

Як зазначив в постанові суддя, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 15 вересня 2023 року о 23 год. 40 хв., знаходячись за місцем свого проживання , вчинив домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 , висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він вчинив домашнє насильство.

Наголошує, що викладені працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №949758 від 16 вересня 2023 року відомості не відповідають фактичним обставинами справи.

Стверджує, що дійсно 15 вересня 2023 року між ним та дружиною відбулась сварка, проте жодного насильства, фізичного чи психологічного, він не вчиняв, погроз чи інших діянь, що можуть викликати у потерпілої побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб не висловлював, будь-яких дій, що спричинили у неї емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або таких, що завдали шкоди її психічному здоров`ю не застосовував.

Вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за змістом якого він також заперечив свою винуватість, не може бути підставою для визнання його винуватим.

Звертає увагу, що протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від його дружини засвідчує лише факт звернення до підрозділу поліції з відповідною заявою.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та докази, приходжу до такого.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наведені вимоги закону суддею не дотримані, а висновки постанови не ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

Згідно з ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.283 цього Кодексу встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, вона не відповідає наведеним вимогам закону та не містить опису обставин, установлених суддею під час розгляду справи.

Натомість, суддя місцевого суду лише процитував зміст протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським.

Відсутність в мотивувальній частині постанови судді опису обставин, установлених під час розгляду справи, є істотним порушенням наведених вимог закону, оскільки перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Крім того, обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суддя залишив поза увагою таке.

Диспозиція частини 1 статті 173-2 КпАП України передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини 1 статті 173-2 КпАП України, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В той же час, під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

ОСОБА_1 в апеляційному суді заперечував свою винуватість та пояснив, що 15 вересня 2023 року пізно повернувся додому і з цього приводу виник конфлікт з дружиною. Жодних насильницьких дій він не вчиняв, лише у відповідь на претензії висловлювався нецензурною лайкою.

Такі показання ОСОБА_1 повністю узгоджуються з даними протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, а також з письмовими поясненнями його дружини ОСОБА_2 .

При цьому ОСОБА_2 не вказувала про будь-яке насильство зі сторони чоловіка, лише зазначала про словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_1 висловлювався на її адресу нецензурною лайкою.

Таким чином, наявний в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №949758 від 16 вересня 2023 року запис про погрози з боку ОСОБА_1 в адресу дружини суперечить дослідженим апеляційним судом доказам.

Інших доказів матеріали справи не містять.

При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення в даному не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, яке ставиться їй в вину, оскільки не узгоджується з іншими доказами та суперечить стандарту доказування «поза розумним сумнівом», визначеним у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

За таких обставин, сама по собі нецензурна лайка під час конфлікту в даному випадку, за відсутності доказів на підтвердження можливості настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КпАП України.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що суддя місцевого суду обмежився лише висновком про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частини 1 статті 173-2 КпАП України, проте не навів жодних мотивів того, на підставі чого він прийшов до такого висновку.

А право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд (ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведне, постанова судді підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду В.Г. Костенко