Справа № 737/330/23
Провадження № 3/737/185/23
ПОСТАНОВА

02 червня 2023 року смт Куликівка

Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Рубаненко Н. Ю., за участі секретаря Решітько А.Д.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка Чернігівської області матеріали адміністративного провадження, які надійшли з СПД №1 (смт Куликівка) Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №915262, складеного 30.04.2023 року, 30 квітня 2023 року о 22 год 50 хв в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді вчинила сварку із своєю дочкою ОСОБА_1 та штовхнула останню, чим вчинила сімейне насилля, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому їй правопорушенні не визнала, обставини, зазначені в протоколі не підтвердила. Пояснила, що проживає в. м. Чернігові, в село Дрімайлівку Чернігівського району приїжджає до свекрухи. 30.04.2023 року вона із сім`єю перебувала в с. Дрімайлівка. У вічірній час вона разом із дочкою ОСОБА_2 та свекрухою поверталися додому. Вона крикнула дочці, щоб та зійшла з дороги та відштовхнула її з дороги. Жодних сварок із дочкою не вчиняла, не била її, ударів не завдавала. Натомість свекруха вчинила із нею бійку, в ході якої у ОСОБА_1 було зламано три ребра.

Потерпіла особа у протоколі не зазначена.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Як доказ вчинення даного правопорушення матеріали справи містять лише рапорт про виклик на службу "102" та реєстрацію ЄО №19876 від 30.04.2023, відповідно до якого заявниця ОСОБА_3 викликала поліцію, оскільки стався конфлікт із ОСОБА_1 в ході якого ОСОБА_1 розбила дзеркало в кімнаті. Прибувши на місце виклику, поліцейські встановили, що ОСОБА_1 вчинила сварку із своєю дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час сварки за дочку вступилася заявниця ОСОБА_3 .

На відеозаписах на диску DVD, який міститься в матеріалах справи та переглянутий в судовому засіданні зафіксовано пояснення осіб учасників конфлікту, з яких достеменно не вбачається, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство стосовно своєї доньки ОСОБА_4 .

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Крім того, в протоколі у відповідній графі не зазначено потерпілу особу, а з фабули протоколу не вбачається, що ОСОБА_4 є потерпілою.

Зазначене узгоджується із судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Статтею 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд позбавлений можливості самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення таперебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 , яка заперечує обставини, викладені в протоколі, оцінивши всі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КупАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.Ю. Рубаненко