СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/8622/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравець В.М., за участю потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою. АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи повідомлявся, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

ОСОБА_5 , який керував автомобілем Mitsubishi Grandis, д.н.з. НОМЕР_1 , у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи викладене, суддя вважає за можливе та необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_4 та ОСОБА_5

28.11.2023 поштовим зв`язком від ОСОБА_4 надійшло клопотання про призначення судової інженерно-транспортної експертизи для повного та об`єктивного розгляду даної справи, а також у зв`язку з необхідністю підтвердити чи спростувати факт вчинення ним даного правопорушення.

Суд відмовив у задоволенні вищезазначеного клопотання за безпідставністю, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 273 Кодексу України про адміністративні правопорушення, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях. Разом з тим, для розгляду даної адміністративної справи відсутня потреба у спеціальних знаннях.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 523658 від 16.10.2023, 16.09.2023 об 11:57 у м. Києві на автомобільній дорозі Київ - Чоп (поблизу вул. Бударіна), водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись асфальтованим узбіччям здійснив зіткнення з транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_3 , який здійснював маневр розвороту і в подальшому транспортний засіб Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_2 , скерував ліворуч, де зіткнувся із транспортним засобом Mitsubishi Grandis, д.н.з. НОМЕР_1 , перевернувся на дах та скоїв зіткнення з транспортними засобами: Volvo, д.н.з. НОМЕР_4 і Ford, д.н.з. НОМЕР_5 , при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 1.10 (узбіччя), п. 1.5 та п. 11.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 надав для огляду фото транспортних засобів, пошкоджених внаслідок ДТП. Також пояснив, що 16.09.2023 керував автомобілем Volvo, д.н.з. НОМЕР_4 . Так, автомобілі, які рухалися по головній дорозі у двох смугах зупинилися для того, щоб інші автомобілі, які здійснювали маневр розвороту, могли його виконати. В наступному він побачив як автомобіль, під керуванням ОСОБА_2 , розпочав маневр розвороту та він відчув звук удару, далі побачив автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на його автомобіль. Додатково зауважив, що його автомобілю завдано значні пошкодження, відновлювальному ремонту він не підлягає.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що вона керуючи транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_3 , мала намір здійснити маневр розвороту, попереду неї стояв ще один автомобіль, який також виконував розворот. Автомобілі, які рухались по двом смугам головної дороги зупинилися, увімкнувши аварійну сигналізацію, та автомобіль, який знаходився попереду її автомобіля почав здійснювати маневр розвороту та після нього вона також почала виконувати маневр розвороту, під час якого відчула удар в передню праву частину від автомобіля Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з перевищенням швидкості по узбіччю. Після зіткнення з її транспортним засобом, автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_2 , продовжив рух та здійснив зіткнення з іншими автомобілями.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що рухався в заторі та побачив, як на його автомобіль Ford, д.н.з. НОМЕР_5 , рухається транспортний засіб Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_2 , після зіткнення з іншими автомобілями, який зупинився в`їхавши в його автомобіль.

Окрім того, потерпілі зауважили, що водій автомобіля Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_2 , їхав без увімкнених габаритів із значним перевищенням допустимої швидкості.

Вислухавши потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1.10 (узбіччя), п. 1.5 та п. 11.1 ПДР, узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки та стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16 , 5.17.1 , 5.17.2 , а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Судом досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 523658 від 16.10.2023;

- письмові пояснення від 16.10.2023 ОСОБА_4 , у яких останній зазначив, що під час руху у крайній правій смузі перед розворотом зустрічного транспорту побачив як автомобіль розвертався та, виконуючи маневр розвороту виїхав у смугу, по якій він рухався. Він почав екстрено гальмувати і зробив маневр ліворуч, щоб уникнути зіткнення, однак відчув удар у лівий бік автомобіля і втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то побачив працівників поліції;

- виписний (перевідний) епікриз № 12560 стосовно ОСОБА_4 ;

- довідка від 25.09.2023 про результати перевірки матеріалів ДТП по автодорозі «Київ-Чоп» в м. Києві;

- рапорти від 16.09.2023 чергової частини Святошинського УП ГУНП у м. Києві;

- рапорт від 16.09.2023 поліцейського УПП у м. Києві;

- протокол від 16.09.2023 огляду місця дорожньо-транспортної пригоди;

- схема пригоди;

- зберігальні розписки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ;

- письмові пояснення від 16.09.2023 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які є тотожними з тими, що були надані в судовому засіданні;

- письмові пояснення від 16.09.2023 ОСОБА_5 , у яких останній зазначив, що керуючи автомобілем Mitsubishi Grandis, д.н.з. НОМЕР_1 , відчув удар в задню частину. Транспортний засіб Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_2 , вдарився у транспортний засіб Volvo, д.н.з. НОМЕР_4 , перелетів та зупинився біля транспортного засобу Ford, д.н.з. НОМЕР_5 ;

- акт огляду та направлення транспортного засобу на майданчик тимчасового утримання транспорту від 16.09.2023;

- письмові пояснення від 23.09.2023 ОСОБА_6 , у яких остання зазначає, що 16.09.2023 її чоловік - ОСОБА_4 керував автомобілем Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_2 . Зі слів чоловіка, він 16.09.2023 приблизно о 12:00 рухався по Житомирському шосе у напрямку с. Капітанівка, у крайній правій смузі (смуга для спеціального транспорту із увімкненими габаритами і аварійною сигналізацією зі швидкістю 80-90 км/год. Перед місцем для розвороту зустрічного транспорту, виїхавши у «карман» для розвороту відчув удар у ліву сторону, після чого автомобіль став некерованим і здійснив перекидання. Внаслідок ДТП чоловік отримав тілесні ушкодження;

- копія військового квитка ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

За положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 р., п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свободи.

Беручи до уваги наведене, суд, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_4 та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_4 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд критично відноситься до письмових пояснень ОСОБА_4 , оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами по справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_4 є винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, суд вважає, що на ОСОБА_4 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ст. 124 КУпАП, а саме: позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 7, 23, 24, 27, 33, 40-1, 122-4, 124, 221, 245, 251 - 252, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_4 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Святош.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) -37993783, банк отримувача -Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) -899998, рахунок отримувача UA0026009, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Святошинський районний суд міста Києва ) судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя В.М. Кравець