Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №3/523/9394/23
П О С Т А Н О В А

про закриття провадження у справі

"01" грудня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Деркачов О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, матеріали УПП в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.126 КУпроАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №534450 від 31 серпня 2023 року (далі протоколу) ОСОБА_1 вмінено порушення вимог п.2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме в тому, що він, о 22 годині 10 хвилин 31 серпня 2023 року, керував автомобілем марки «Ford Fiesta», н/з НОМЕР_1 , по вул. Краснослобідській, навпроти буд.№20, по вул. Ломоносова, в м. Одесі, не маючи права керування транспортними засобами.

При складанні інспектором патрульної поліції 31 серпня 2023 року протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечень щодо його змісту не мав, в протоколі є запис, що у ОСОБА_1 відібрано письмові пояснення на окремому аркуші. Про час і місце судового засідання був сповіщений телефонограмою, в судове засідання не прибув, про поважність причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Оскільки, в силу положень ст.268 КУпроАП, при розгляді даної категорії справ присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, то суддя вважає можливим вирішити справу у відсутність ОСОБА_1 .

Матеріали справи надійшли до суду лише у вигляді протоколу, жоден інший доказ стосовно безпосередніх обставин вчиненого правопорушення чи складення протоколу не долучено.

Враховуючи викладене суддя дійшов наступного.

З об`єктивної та суб`єктивної сторін склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпроАП, встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має посвідчення водія відповідної категорії, а також передбачає наявність умисної форми вини, тобто особа є обізнаною із відсутнім у неї правом та, всупереч цьому, свідомо керує транспортним засобом.

Первинним для справ даної категорії є доведення факту керування особою транспортним засобом.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпроАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Обов`язок доведення вищезазначених обставин покладається на орган поліції, який склав протокол. Витребувати виключно за власною ініціативою можливо наявні вищезазначені докази суддя не вправі, оскільки суд є безстороннім та незаінтересованим органом державної влади, на який не покладено функцію зібрання обвинувальних доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Відсутність жодного об`єктивного доказу, а саме відеозапису чи письмових пояснень свідків, або самого ОСОБА_1 щодо факту можливого керування автомобілем, не дозволяє довести належними та допустимими доказами факт безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом без наявності такого права, до його можливої зупинки співробітниками поліції та складення протоколу.

Враховуючи викладене, а також положення ст.62 Конституції України про тлумачення сумнівів на користь особи, яка притягується до відповідальності, суддя вважає що, провадження в справі підлягає закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.276, 280, 283, ч.2 ст.126 КУпроАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.126 КУпроАП, на підставі п.1 ст.247 КУпроАП, - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Деркачов