ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2023 м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Коваленко В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли із Головного управління ДПС в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, директора ТОВ «ГК» «Юність», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

11.09.2023 головним державним інспектором Жечевою О.В. за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГК» «Юність», складено протокол про адміністративне правопорушення та встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 директор ТОВ «ГК» «Юність», вчинила правопорушення, яке виразилось у порушенні порядку ведення податкового обліку та зберігання документів, згідно акту перевірки від 18.08.2023 року, а саме порушення п. 44.2 ст.44, п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п. 135.1. ст. 135.1, п.п.141.4.4 п. 140.4 ст.140, абз. г) п.198.5 ст. 198, п.198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.4. ст.200, п. 201.10 статті 201, пл.16.1.3, п.16.1 ст.16, п.103.9 ст.103 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, п.5, п.8., п.23 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 (Запаси), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за №751/4044, зі змінами та доповненнями, п.5, п.7 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України | 29.1 1.1999 N° 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», що затверджене наказом Міністерства фінансів України №318 від 3 1.12.1999, зі змінами та доповненнями, п.3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV із змінами та доповненнями, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, зі змінами та доповненнями. Наказу Міністерства фінансів України №897 від 20.10.2015 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства», п. 51.1 ст. 51, п. 119.2, ст.1 19, пп. «б» п. 176.2 ст.176 Кодексу, вимог Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року Х4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску і Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» 1з змінами та доповненнями_, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце судового засідання була повідомлена шляхом виставлення інформації про час та місце судового засідання на сайті Приморського районного суду м. Одеси та смс-повідомлення.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю особи стосовно якої складені матеріали, який в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справу не подав. Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя, та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови неповідомлення суду причин своєї неявки. Також, в умовах воєнного стану, суд вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це становить загрозу для життя та здоров`я для вказаних осіб.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що особа стосовно якої складені матеріали, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Санкція ч.1 ст. 163-1 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_1 , а також викладені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення №61/15-32-07-10-12 від 11.09.2023, актом перевірки та іншими матеріалами.

Обставинами, які відповідно до ст.ст. 35, 34 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, дані про особу правопорушника, вважаю необхідним визначити правопорушнику адміністративне стягнення в межах санкції у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судового збору, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 гривень 80 копійок на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,9,251,252,280, 33, 286, 283-285 КупАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 85 гривень в дохід держави.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Вадим КОВАЛЕНКО