ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2302/22
Провадження № 3/210/678/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"24" травня 2023 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., з секретарем судового засідання Хмельницькою Ю.В., за участі: особи, відносно, якої складено протокол- Повний Л.М., захисника- Васильченко Н.Г., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 15 лютого 2023 року повернуто адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції для дооформлення.

На виконання постанови 07 березня 2023 року від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції повторно надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 . До матеріалів справи долучено відеозапис з службових портативних відео реєстраторів.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 24 липня 2022 року серії ААБ №125280 вбачається, що 24.07.2022 року о 20-41 год. в м. Кривий Ріг, по вул. Чавуноливарна 27, водій (громадянин) ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хонда-Таст-30 Рама № НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alkotest 6820, ARHJ-0267, результат огляду 2,39% проміле. Зафіксовано на БК 475838, 475837. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

12 грудня 2022 року через канцелярію суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Васильченко Н.Г. надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження, в якому зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому, посадова особа, яка складала протокол неповно з`ясувала усі фактичні обставини справи та не дослідила і не надала належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяла повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому даний протокол не відповідає фактичним обставинам справи. Також, зазначено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише перекотив його на певну відстань з сусіднього двору до місця розташування його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Свідків адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 немає, про що свідчить зміст протоколу серії ААБ №125280 від 24.07.2022 року, який було складено у відсутності свідків. Враховуючи викладене, просила суд закрити адміністративне провадження по справі №210/2302/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 16.05.2023 року ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що не керував транспортним засобом Хонда-Таст-30, лише перекотив транспортний засіб з сусіднього двору до свого домоволодіння.

Захисник Васильченко Н.Г. підтримала подане раніше клопотання, зазначила, що на відеозаписах не зафіксовано рух транспортного засобу ОСОБА_1 , просила закрити провадження.

До початку судового засідання 24 травня 2023 року від захисника Васильченко Н.Г. надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження, в якому зазначила наступне.

Вивчивши надані працівниками поліції відеозаписи, що містяться на DVD-диску, а також при дослідженні їх в судовому засіданні 16.05.2023 року, вказані відеозаписи з бодікамер №475838, 475837 інспекторів взводу №3 роти №2 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, не можуть вважатися належними доказами, оскільки взагалі не містять фіксації факту керування ОСОБА_1 зазначеним в протоколі транспортним засобом, що мало місце 24.07.2022 року о 20-41 год. З відеозаписів вбачається, що в розмові з поліцейськими ОСОБА_1 постійно відмовлявся, що керував транспортним засобом, пояснюючи, що лише котив його.

Натомість, виходячи з інформації, отриманої з відео бодікамер №475838, 475837, фактично має місце зйомка лобового скла поліцейського автомобіля, що мало місце з 20:41:06 до 20:42:00 год. та зафіксовано процес розмов з приводу категорії прав та складання і процесуальне оформлення протоколу, яке закінчилось о 21:46:57.

Постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, тому цей доказ є неналежним. В даному випадку такий доказ взагалі суду не надано.

На підставі викладеного, просить суд закрити адміністративне провадження по справі №210/2302/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 24.05.2023 року захисник Васильченко Н.Г. просила суд розглянути справу за наявними матеріалами, просила закрити провадження відносно ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, дослідивши надані до справи докази, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містять наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння; роздруківка результата теста Драгер; постанова; рапорт; довідка; диск з відеозаписом.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Наведене вказує на те, що при розгляді зазначеного вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді справи про адміністративне правопорушення, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стосовно доводів ОСОБА_1 та його захисника адвоката Васильченко Н.Г., що він не керував транспортим засобом та поліцейськими не надано жодних доказів, які б доводили факт керування транспортним засобом, суд вважає доводи обгрунтованими з огляду на наступне.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка є водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи вбачається, що рух транспортного засобу Хонда-Таст-30 Рама № НОМЕР_1 не зафіксовано, зупинка даного транспортного засобу працівниками поліції на відеозаписі також не зафіксована, доказів того, що ОСОБА_1 24.07.2022 року о 20.41 год.. керував транспортним засобом на відеозаписах відсутні.

Досліджений відеозапис «clip-0» розпочинається з моменту, коли працівники поліції під`їхали до ОСОБА_1 , який перебував біля свого домоволодінняпо АДРЕСА_1 , поруч з ним знаходився скутер Хонда-Таст-30, який стоїть з вимкненим двигуном. Крім того, на досліджених відеозаписах вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово заперечував факт керування транспортним засобом працівникам поліції, пояснював, щокотив скутер з сусіднього двору до свого домоволодіння Відеозапис події не містить інформації, яка свідчила б про те, що транспортний засіб рухався, чи перебував з увімкненим двигуном.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено відсутність доказів керування ОСОБА_1 24 липня 2022 року о 20.41 год.. транспортним засобом Хонда-Таст-30 Рама № НОМЕР_1 , оскільки ані відеозаписів, ані пояснень свідків, які були б свідками керування, ані будь-яких інших доказів, які можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 до матеріалів адміністративної справи не долучено.

Отже, пояснення ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом Хонда-Таст-30, підтверджуються дослідженим відеозаписом, і жодними доказами не спростовується.

Суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує. Тобто предметом доказування між іншим є і те, що певна особа керувала транспортним засобом будучи в стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, або за певними ознаками можна вважати, що перебувала в такому стані при відмові від проходження відповідного огляду.

Таким чином, з огляду на відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів керування 24 липня 2022 року о 20.41 год. транспортним засобом, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не можна вважати суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно доводів захисника-адвоката Васильченко Н.Г., що не було залучено свідків для огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд вважає доводи обгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Отже, під час проведення працівниками поліції огляду на стан сп`яніння, свідки залучаються з метою фіксації відомостей та обставин вчиненного правопорушення, а саме місця, часу, способу вчиненного правопорушення, підтвердження зафіксованих результатів огляду за допомогою спеціальних технічних засобів.

З матеріалів адміністративної справи, вбачається, що свідки працівниками поліції для проведення огляду на стан сп`яніння не залучались.

Дослідивши диск з відеозаписами у судовому засіданні, суд звертає увагу, що долучений відеозаписепізодичний, не є безперервним, відеозаписом не зафіксовано результат тесту спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820 ARНJ 0267, тобто містить усіх обов`язкових відомостей для об`єктивного розгляду справи, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що даний доказ не відповідає вимогам достовірності.

Враховуючи вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, оскільки долучений відеозапис не є безперервним, епізодічний, тому з метою фіксації відомостей та обставин вчиненного правопорушенняпрацівники поліції зобов`язані були залучити двох свідків для проведення огляду на стан сп`яніння на місці.

Таким чином, судом встановлено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений працівниками поліції всупереч вимогам ст.. 266 КУпАП, пункту 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, є недійсним відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на наступні обставини.

Згідно п. 8 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Проте, в матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, що свідчить про те, що у встановленому законом порядку водія не направлено на проходження огляду на стан сп?яніння до закладу охорони здоров`я, таким чином поліцейськими було порушено порядок огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння.

Досліджений відеозапис також не містить інформації про вручення водію направлення для проходження огляду на стан сп?яніння в закладі охорони здоров`я.

Окрім цього, пунктом 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, передбачено, що акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Проте, інспектором поліції акт огляду складено в одному примірнику, ОСОБА_1 копію акта огляду не надано. В акті огляду, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання копії акта огляду, будь-яких інших доказів про вручення примірника акта огляду матеріали адміністративної справи не містять, таким чином поліцейськими було порушено порядок огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння.

Також, в акті огляду, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, у графі «з результатами згоден» зазначено, що ОСОБА_1 від підпису відмовився, тобто викладене свідчить про незгоду з результатом тесту.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про відсторонення від керування автомобілем відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про відсторонення від керування автомобілем, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Суд приходить до висновку, що надані матеріали адміністративної справи є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності, таким чином відсутні докази, які можуть свідчити «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини

Враховуючи вищевикладене, склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є недоведеним поза розумним сумнівом.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Приймаючи дане рішення, суддя керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення .

Суддя: Р. Є. Скотар