Справа № 442/3650/23
Провадження №3/442/1473/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 червня 2023 року Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Павлів З.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області для розгляду по суті надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №950261, «27.05.2023 орієнтовно о 20:00 год., перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_2 ,моя співмешканка ОСОБА_1 вчинила психологічне домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , а сааме: ображала нецензурною лайкою, чим могла завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілому. Під час даної події була присутня ОСОБА_3 , 2015 року народження.»

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, а також оглянувши додані до протоколу матеріали, приходжу до висновку про неможливість прийняття обґрунтованого рішення у даній справі та встановлення наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 у зв`язку з чим справу слід повернути для доопрацювання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під час розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст.280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясування вищезазначених обставин здійснюється у відповідності до ст.279 КУпАП, зокрема, шляхом дослідження під час судового розгляду доказів, якими відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Суд звертає увагу, що аналіз диспозиції ст.173-2 КУпАП та положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає можливість зробити висновок, що вимоги законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюються на вичерпне коло осіб, які в більшості випадків пов`язані між собою родинними, сімейними стосунками або спільно проживають, мають спільний побут, права та обов`язки як у подружжя. Таким чином, склад адміністративного правопорушення ст.173-2 КУпАП передбачає спеціального суб`єкта, яким є особа, на яку поширюються вимоги законодавства про запобігання та протидію домашнього насильства. Вичерпний перелік таких осіб наводиться у ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, відповідно до ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб:

1) подружжя;

2) колишнє подружжя;

3) наречені;

4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя);

5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти;

6) особи, які мають спільну дитину (дітей);

7) батьки (мати, батько) і дитина (діти);

8) дід (баба) та онук (онука);

9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка);

10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка);

11) рідні брати і сестри;

12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука);

13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими;

14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням;

15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

При перевірці протоколу про адміністративне правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого співмешканця ОСОБА_2 .

Із письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що у присутності його дочки ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яка є його співмешканкою, вчинила відносно нього психологічне домашнє насильство.

Разом з тим, ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях зазначає, що у неї відбувся конфлікт із її співмешканцем.

У той же час матеріали справи не містять будь-якого документа, який би підтверджував той факт, що ОСОБА_1 є особою, на яку поширюються вимоги законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Зокрема, відсутні будь-які документи, що засвідчують наявність між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 родинних чи інших відносин.

Тому, працівники поліції у процесі доопрацювання матеріалів справи повинні надати всі можливі належні, допустимі та достовірні докази, на основі яких суд мав би можливість встановити, що ОСОБА_1 є особою, на яку поширюються вимоги законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення графа «до протоколу додається» вказано «матеріали справи».

Відповідно до абз.7 п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «до протоколу додається» пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

За таких обставин суд позбавлений можливості, на виконання ст. 245 КУпАП, своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності з законом.

Відповідно до абз.5 п.24 Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

З урахуванням викладеного вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення з додатками до нього підлягають поверненню для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 256, 268, 277, 278, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП повернути Дрогобицькому РВП ГУ НП у Львівській області на доопрацювання.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Павлів З.С.