П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2023 м. Біла Церква

Cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП: в матеріалах справи відсутній,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 075620, 29.09.2023 о 20:44 год на вул. Архипа Люльки в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.1 а Правил дорожнього руху повторно протягом року керував транспортним засобом «Audi 4» з д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 викликався до суду для участі у розгляді справи на 25.10.2023 та на 27.11.2023 шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомленням за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, що була вказана ним безпосередньо при складанні протоколу про адміністративне правопорушення рекомендованого повідомлення. Згідно із записом реєстру відправки в програмі Автоматизованої системи документообігу суду Білоцерківського міськрайонного суду Київської області станом на 16.11.2023 поштове відправлення у поштовому відділенні, що свідчить про те, що ОСОБА_1 до операторів поштового зв`язку не звертався.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був інформований про те, що йому слід очікувати виклику до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. До того ж інформація про завчасне публікування списків справ, призначених до розгляду в кожному суді України, у тому числі в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області, на офіційному сайті, є загальнодоступною.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_1 був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Таким чином, ОСОБА_1 достеменно знаючи про наявність стосовно нього в суді справи про адміністративне правопорушення, особисто не виявив бажання бути присутнім при її розгляді. Наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Зважаючи на те, що від ОСОБА_1 заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а також на те, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 2.1 а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частиною 4 цієї статті визначено, щo керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою адміністративну відповідальність.

Отже, визначальним для притягнення до адміністративної відповідальності особи за ч. 5 ст. 126 КУпАП, є ознака повторності правопорушення, склад, якого зокрема передбачено в ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддею встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення, на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не було надано жодних доказів, які відповідно до ст. 251 КУпАП могли б вказувати на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, зокрема, до протоколу долучено матеріали відеозапису з нагрудної камери поліцейського, однак на ньому не зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , та/або не додано пояснення свідків на підтвердження обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Суддя зазначає, що сам факт складання протоколу не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення за відсутності інших належних доказів і не звільняє уповноважену особу на складання протоколу особу від обов`язку збирання доказів у спосіб визначений Законом. Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Виходячи з вищезазначеного, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, органом, що склав протокол не надано, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та у судовому засіданні встановлено не було, що не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ним неправомірних дій, направлених на порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Приймаючи до уваги, що у справі відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортним засобом, суд позбавлений можливості встановити обставини вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення та наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Наведені обставини, виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до положень п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126, 221, 246, 247 ч. 1 п. 1, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА