Справа №522/7080/23
Провадження №3/522/5654/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Рябцева М.С., розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює на посаді: старший сапер інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2023 року близько 14.30 годин, солдат ОСОБА_1 , в районі населеного пункту Тягинка, Херсонської області, умисно, діючи у порушення норм закону, достовірно знаючи про заборону виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані, перебував в алкогольному сп`янінні в умовах особливого періоду. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання 10.05.2023, 31.05.2023 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судової повістки та смс повідомлення. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного ( без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника, поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушення ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п.41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Протокол про адміністративне правопорушення було складено в присутності ОСОБА_1 , який підписав вказаний протокол, отже останньому було відомо про існування судового провадження відносно нього. Проте зловживаючи своїми правами, ОСОБА_1 , не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання суду не подавав.

З огляду на викладене, судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч.1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП підтверджується наступними доказами:

-Протоколом серії А7179 № 24 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП;

-Довідкою про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, висновок якого, ОСОБА_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння;

-Письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який зазначив, що 28.03.2023 року вживав алкогольні напої так як посварився з дівчиною, про заборону вживання алкогольних напоїв під час несення служби знав;

-Письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

-Рапортом командира відділення інженерно саперного взводу С. Степусь;

-Копією військового квитка ОСОБА_1 ;

-Копією витягу з Наказу № 119 від 07.07.2022 року;

Таким чином, в діях ОСОБА_1 дійсно вбачається склад інкримінованого йому правопорушення, тому суд вважає за необхідне кваліфікувати його дії за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 проходить службу в/ч НОМЕР_1 . Будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9,11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Законів України під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням ,сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручних йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Крім того, згідно п.п. 1,2,3 ч.3 ст. 24 Закону України «про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Всупереч статутним обов`язкам, діючи умисно, всупереч інтересам служби, старший сапер ОСОБА_1 під час виконання військового завдання перебував в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені докази, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та його вина знайшла своє підтвердженні у суді.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, який є військовослужбовцем . Обставиною, що пом`якшує відповідальність, судом не встановлено. Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у мінімальному розмірі передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Згідно зі ст.40-1 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до п. 12 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору у провадженні по даній справі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 172-20, 277, 283, 284 КупАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору у розмірі 536,80 грн. на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеса протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Рябцева М.С.