запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/708/23Головуючий у 1-й інстанції Нікітін В.В.
Єдиний унікальний №317/3770/23Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.126 ч.5, ст.130 ч.2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Куща Є.Є., діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Куща Євгена Євгеновича на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 02 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду, 30.06.2023 року о 09 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 на 514 км а/д Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя керував автомобілем «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння будучи особою позбавленою права керування всіма видами транспортних засобів повторно протягом року. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився.

ОСОБА_1 судом визнано винним за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Кущ Є.Є. просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП адміністративних правопорушень. Свої вимоги мотивував тим, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Лікар (фельдшер), який проводив огляд не взяв інший аналіз, оскільки ОСОБА_1 не зміг здати сечу. Була порушена процедура медичного огляду ОСОБА_1 .

Заслухавши захисника Куща Є.Є., який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП адміністративних правопорушень відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП адміністративних правопорушень відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №178925 від 30.06.2023 року, підписаному особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння;

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №178931 від 30.06.2023 року, підписаному особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при цьому був позбавлений права керувати транспортним засобом. По суті порушення ОСОБА_1 зазначив: що він рухався на автомобілі «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 з увімкненою аварійною сигналізацією з м.Запоріжжя в напрямку місця дислокації.

- постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №138882 від 02 січня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи такого права;

- довідкою щодо повторності вчиненого правопорушення;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №5048 від 30.06.2023 року згідно якого ОСОБА_1 відмовився від відповідного медичного огляду;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, зі змісту якого об`єктивно вбачається відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

У зв`язку наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини дійсно мали місце.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП проявляється у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Більш того, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, враховуючи наявні докази та пряме зазначення про це в апеляційній скарзі захисником, ніким не оспорюється.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, всупереч протилежним доводам захисника, викладені поліцейськими у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.4 розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, що причиною відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння було те, що він не зміг здати сечу для проведення експертизи, апеляційний суд зазначає наступне.

На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 відмовився надавати біологічний матеріал для аналізу, пояснюючи це тим, що він не може. При цьому працівники поліції та лікар (фельдшер) надали ОСОБА_1 близько двох годин, що є більш ніж достатнім часом для надання біологічного матеріалу. Однак матеріал для аналізу ОСОБА_1 надано не було.

Відповідно до пунктів 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров у разі неможливості відібрати такі зразки як слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя рук.

Вказана альтернатива встановлена для тих випадків, коли відсутня реальна об`єктивна можливість здати якийсь із зазначених видів біологічного середовища.

Суду не надано жодних належних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 будь-яких захворювань, які б унеможливлюють проведення дослідження з використанням біологічного середовища у вигляді сечі. ОСОБА_1 умисно відмовлявся від здачі матеріалу, і це тривало певний тривалий час.

Мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях водія складу передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Перевіряючи твердження апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував названим у протоколі транспортним засобом, апеляційний суд звертає увагу на таке.

З відеозапису убачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом на час його зупинки працівниками поліції. Сам ОСОБА_1 вказаного факту теж не заперечував та вказував на те, що «їхати далі не може, бо його машину трясе, вона зламана». Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах немає.

Крім того, з письмових пояснень по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що він рухався на автомобілі «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 з увімкненою аварійною сигналізацією з м.Запоріжжя в напрямку місця дислокації.

Те, що на відео не зафіксований сам момент зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції, не спростовує порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів.

Наявні в матеріалах справи фрагменти відеозаписів та інші матеріалі справи, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.5 ПДР України, а тому є допустимими і належними доказами.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують.

У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Останній був позбавлений права керування транспортним засобом постановою Дарницького районного суду м.Києва від 24.02.2023 року, в наслідок притягнення його до адміністративної за ч.1 ст.130 КУпАП. 13.10.2023 року постановою Київського апеляційного суду зазначену постанову місцевого суду залишено без змін.

Відтак дія тимчасового посвідчення водія, яке видається на заміну вилучення посвідчення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, спливла, а з електронної системи «Дія» воно вилучається. Відтак ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом не маючи на це прав, як особа, що позбавлена такого права.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Куща Євгена Євгеновича залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 02 серпня 2023 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 317/3770/23