Справа № 758/8122/23 Головуючий в суді І інстанції Казмиренко Л.В.
Провадження № 33/824/5103/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023року у адміністративній справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП, та

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до кожного адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із цією постановою в частині визнання його винним, ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Саламаха Р.Р., подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в цій частині та провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що 29 вересня 2023 року, в межах строку апеляційного оскарження, ним подано апеляційну скаргу, однак постановою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року її повернуто скаржнику, а 17 жовтня 2023 року він повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою, через що, вважає, що строк на апеляційне оскарження ним був пропущений з поважних причин.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує зокрема на те, що суд першої інстанції не врахував, що він, через дуже швидку та заздалегідь непередбачувану зміну дорожньої обстановки внаслідок зіткнення автомобіля «MERSEDES» та автомобіля «INFINITI», не зміг вчасно зреагувати на таку зміну, внаслідок чого він був позбавлений можливості уникнути зіткнення із автомобілем «INFINITI».

Вказує, що суд першої інстанції безпідставно відхилив наданий ним висновок експерта, в якому зазначено, що його дії відповідали вимогам п.13.1 ПДР України в частині вибору безпечної дистанції, що вказує на відсутність його вини у спричиненні даної ДТП.

Від представника ОСОБА_2 надійшли заперечення, в яких він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а постанову залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_1., представника ОСОБА_2 перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що доводи ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року, на думку суду, є обґрунтованими, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була прийнята судом 19 вересня 2023 року, разом з тим, 29 вересня 2023 року, в межах строку апеляційного оскарження, представником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, однак постановою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року її повернуто скаржнику, а 17 жовтня 2023 року він повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою, через що, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними.

Приймаючи оскаржувану постанову в частині визнання винним ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що його вина у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджуються наданими суду матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №268908 від 20.06.2023 року; схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №268908 від 20.06.2023 року, 20 червня 2023 року, об 11 год. 50 хв., по вул. Набережно-Рибальська, громадянин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «VolkswagenPassat», н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем «INFINITI Q 70» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.б, 13.1 ПДР за ст. 124 КУпАП та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

З пояснень водія ОСОБА_1 вбачається, що він, рухаючись на автомобілі «VolkswagenPassat», н.з. НОМЕР_1 , зі швидкістю близько 40-60 км/год, побачивши попереду ДТП, яка сталася між автомобілями «INFINITI Q 70» та «MERSEDES», почав гальмування, однак, через швидку зміну дорожньої обстановки уже не міг уникнути ДТП з автомобілем «INFINITI Q 70».

З пояснень водія ОСОБА_2 вбачається, що він, рухаючись на автомобілі «INFINITI Q 70» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Набережно-Рибальська, побачив, що автомобіль «MERSEDES» д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався попереду різко загальмував, та теж почав гальмувати, однак не встиг та допустив зіткнення з автомобілем «MERSEDES», при цьому, позаду їхав автомобіль «VolkswagenPassat», н.з. НОМЕР_1 , який, у свою чергу, ударив в задню частину його автомобіля.

Вказані обставини справи зафіксовано на схемі місця ДТП, яка без будь-яких застережень була підписана обома учасниками ДТП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно п.2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 ПДР України визначений обов`язок водія вибору в установлених межах безпечної швидкості руху необхідної для постійного контролю руху транспортного засобу та безпечного ним керування. Вибір такої швидкості руху водієм повинен проводитись із урахуванням дорожньої обстановки, особливостей вантажу і стану транспортного засобу.

Аналіз цієї правової норми указує на те, що законодавцем не визначено конкретної швидкості, яку повинен дотримуватись водій у відповідній дорожній ситуації. Визначення такої швидкості віднесено до компетенції водія за необхідності урахування ним обставин, визначених у п. 12.1 ПДР України для досягнення тих цілей, які передбачені тим же пунктом. Суд вважає, що поняттям «безпечне керування транспортним засобом» охоплюється необхідність вчинення водієм усього комплексу дії, пов`язаних із керуванням автомобілем для запобігання негативних наслідків у вигляді наїзду на людей, перешкоди, зіткнення автомобілів тощо, у тому числі і можливості зупинки автомобіля у випадку виникнення обставин які вимушують водія вчинити такі дій. До цих обставин відноситься і раптова зупинка транспортного транспорту, що рухається попереду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення пункту 13.1 ПДР України, яким передбачений обов`язок водія дотримуватися безпечної дистанції у залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу.

Поняття «безпечна дистанція» визначене у п. 1.10 ПДР України. Відповідно до цієї правової норми «безпечна дистанція» це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави стверджувати про те, що ними визначений обов`язок водія дотримуватись такої дистанції до транспортного засобу, який рухається попереду по тій же самій смузі руху, яка забезпечить водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню із транспортним засобом, який рухається попереду у випадку раптового гальмування або зупинки цього транспортного засобу.

Системний аналіз положень п. 12.1 та п. 13.1 ПДР України у поєднанні останнього із п. 1.10 ПДР України дає підстави стверджувати, що на водія покладається обов`язок вибору такої швидкості руху та дотримання такої дистанції до автомобіля який рухається попереду, які забезпечують можливість уникнення зіткнення із цим автомобілем у випадку його зупинки чи раптового гальмування.

При цьому, законодавцем не зроблено жодних виключень із даних правил, пов`язаних із конкретними діями водія транспортного засобу, який рухається позаду, у тому числі і у зв`язку із оглядом ним дорожньої обстановки, з`ясування дій інших учасників дорожнього руху, прийняття рішення про вчинення тих або інших дій, пов`язаних із керуванням транспортним засобом, тощо.

У ході розгляду справи як у суді першої, так і у суді апеляційної інстанції встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зіткнувся із автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду нього у тій же самій смузі руху.

Наведене вказує на недотримання ОСОБА_1 вимог ПДР України щодо дотримання безпечної дистанції, тобто порушення вимог п. 13.1 ПДР України. У зв`язку із тим, що дане порушення вимог ПДР України призвело до зіткнення та наступного пошкодження транспортних засобів, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Факт механічних пошкоджень обох автомобілів стверджується схемою місця ДТП, яка була погоджена і підписана обома водіями - учасниками ДТП без будь-яких зауважень.

При цьому суд вважає, що для вирішення питання про наявність у діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 13.1 ПДР України не перебуває у залежності від тої обставини рухався чи не рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 в момент зіткнення автомобілі та чи було здійснене його раптове гальмування чи раптова запинка.

Так, п.13.1 ПДР України передбачається можливість водія автомобіля, що рухається попереду здійснити зупинку або раптове гальмування, а інші пункти ПДР України не містять будь-яких заборон щодо здійснення водієм зупинки чи раптового гальмування по відношенню до транспортних засобів, що рухаються позаду.

Суд звертає увагу і на те, що положеннями ПДР України, зокрема п. 13.1 ПДР України не зазначається будь-яких застережень щодо дій водія транспортного засобу, який рухається позаду пов`язаних із оцінкою ним дорожньої обстановки, з`ясування дій інших учасників дорожнього руху, прийняття рішення про вчинення тих або інших дій, пов`язаних із керуванням транспортним засобом, оскільки дистанція до транспортного засобу, який рухається попереду повинна бути вибрана у такому розмірі, який би давав можливість водію безпечно вчинити зазначені дії із урахуванням можливості попередити зіткнення транспортних засобів у випадку зупинки чи раптового гальмування автомобіля, який рухається попереду.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних і допустимих доказах, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №268908 від 20.06.2023 року; схемою місця ДТП, беззастережно підписану обома учасниками ДТП, їх письмовими поясненнями і поясненнями у суді.

Наведене вище у своїй сукупності спростовує доводи апеляційної скарги та пояснення захисника ОСОБА_1. про те, що зіткнення транспортних засобів сталося внаслідок непередбачуваної зміни дорожньої обстановки, оскільки можливість виникнення таких обставин повинна передбачатись водієм транспортного засобу, який рухається позаду, при виборі як швидкості руху, так і дистанції.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування висновку експерта №163/23 від 14.08.2023 року, відхиляються судом, з огляду на те, що цей висновок було зроблено без урахування усіх обставин ДТП та матеріалів справи, а у самій справі наявна достатня кількість належних та допустимих доказів необхідних для вирішення питання щодо винності чи невинності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовуються законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції та зводяться лише до власного тлумачення апелянтом норм законодавства.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постановиПодільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Ярослав МЕЛЬНИК