н/п 3/174/210/2023
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2023 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю: секретаря - Килинчук Л.Л.,

захисника - Григор`єва Д.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яка надійшла з ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, працює оператором склоформуючих машин ТОВ «Склянний Альянс», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

якому, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 , 08.07.2023, о 22 год. 30 хв., керував автомобілем CHEVROLET AVEO д.з. НОМЕР_2 по вул.Центральній, 75, м.Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного сп`яніння (невиразна мова, почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на вимогу працівників поліції у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я на визначення ступеня наркотичного сп`яніння категорично відмовився, здійснювалась фіксація на відеореєстратор поліцейського № 1, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху».

Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 08.07.2023, близько 22:30 год., їхав з дочкою з магазину. В дворах зупинили працівники поліції, дитина була не в дитячому кріслі, він був не пристебнутий ременем безпеки. Працівники поліції відійшли до автомобіля, сказали, що будуть складати постанову. Донька попросилась в туалет. Співробітники поліції не дуже ввічливо поспілкувались, сказали, що підозрюють, що він знаходиться в стані наркотичного сп`яніння та запропонували відвезти дочку додому, та проїхали за ним. Від проходження огляду не відмовлявся. Права йому не роз`яснювали, погоджувався поїхати в м.Кам`янське, але прохав залишити дитину вдома. Зайшов з дитиною до квартири, вдома нікого не було, дружина була у м.Верхньодніпровськ в гостях. Зателефонував брату, але він прийти не зміг, оскільки був у м.Верхівцево у жінки. Поки дитина заснула, через хвилин 30-60 вийшов, то вже нікого не було. Коли телефонували працівники поліції, то не відмовлявся пройти огляд. Скільки часу був у квартирі сказати не може, був зайнятий дитиною. Щоб хтось стукав у двері квартири не чув.

Захисник Григор`єв Д.В. просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 взагалі був відсутній під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, а складання протоколу у відсутність особи, яка притягується до відповідальності законом не передбачено. Жодної відмови водія від проходження вказаного огляду відеозапис події правопорушення не містить, тому записи в протоколі про це та про те, що ОСОБА_1 відмовився від пояснень та ознайомлення з протоколом є неправдивими.

До того ж, як вбачається з відеозапису, поліцейський незважаючи на те, що він підозрює, що ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, дозволяє останньому продовжити рух на автомобілі яким ОСОБА_1 продовжує керувати і з дитиною, яка знаходиться в салоні цього автомобіля, що викликає обґрунтовані сумніви, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Також, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП не містить такого складу правопорушення, як зазначено в протоколі, а саме категоричність відмови від проходження огляду та відмова від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, і що найважливіше, відмова від проходження огляду на визначення ступеня наркотичного сп`яніння, що в свою чергу тягне за собою недопустимість такого протоколу, оскільки об`єктивна сторона правопорушення в ньому викладена невірно.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.07.2023, ОСОБА_1 поліцейський направив для огляду на стан сп`яніння в заклад охорони здоров`я Кам`янська ДОР лікарня № 1, однак в м.Кам`янське не існує такого закладу охорони здоров`я, а існує Комунальне некомерційне підприємство Кам`янської міської ради «Міська лікарня № 1» (скорочено КНП КМР «МЛ № 1»), що свідчить про те, що ОСОБА_1 був направлений на огляд до закладу охорони здоров`я, якого не існує, що робить зазначене направлення на огляд недопустимим доказом.

Крім того, в протоколі не зазначено про відмову водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, а одразу зазначено про направлення водія на такий огляд до закладу охорони здоров`я, що є порушенням п.п.3,5-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), доказів того, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використання спеціальних технічних засобів не надано.

Також поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння водію у лікарні розташованій в м.Кам`янське, а це 70 км від м.Вільногірська, що у свою чергу є порушенням п.7 Інструкції, згідно з яким, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Окрім того, відеозапис не містить момент зупинки поліцейським автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , про причини зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 повідомлений тільки через деякий проміж часу, за начебто порушення правил перевезення дитини, хоча таких правил не існує. Оскільки зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з боку поліцейського відбулася безпідставно і всупереч вимог закону, відповідно і усі дії які було проведені поліцейським після зупинки транспортного засобу є незаконними, а тому не можуть бути підставою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі, переглянувши відеозапис з цифрової нагрудної камери поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у відповідній точності із законом.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Органом поліції у провину ОСОБА_1 ставиться відмова від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 020333 від 08.07.2023, згідно з яким водій ОСОБА_1 , 08.07.2023, о 22 год. 30 хв., керував автомобілем CHEVROLET AVEO д.з. НОМЕР_2 по вул.Центральній, 75, м.Вільногірськ Кам`янського р-ну Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного сп`яніння (невиразна мова, почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на вимогу працівників поліції у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я на визначення ступеня наркотичного сп`яніння категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (а.с.1).

Даний протокол суд приймає у якості допустимого доказу по справі, а допущені працівником поліції при його складанні лексичні обороти, які не містяться у диспозиції даної статті, на що вказує захисник (зазначення категоричності відмови, відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я на визначення ступеня наркотичного сп`яніння), суд до уваги не приймає, оскільки це не впливає на загальний зміст протоколу, з якого чітко зрозуміло і суд має можливість усвідомити в чому саме полягає суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Дійсність обставин, викладених у протоколі та долучених до нього документів, також підтверджується відеозаписом події, яка мала місце 08.07.2023 о 22.30 год.

Так, з відеозапису вбачається, що підставою зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції слугувало те, що він перевозив малолітню дитину на передньому пасажирському сидінні без дитячого автокрісла, внаслідок чого відносно нього будо винесено постанову по ч.10 ст.121 КУпАП, при цьому йому були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. В ході спілкування поліцейським ОСОБА_1 також була висунута підозра в тому, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти відповідний огляд, з чим останній погодився, однак зазначив, що йому необхідно негайно відвезти дитину додому бо вона хоче в туалет, сказав, що залишить її дружині, на що погодився поліцейський, роз`яснивши при цьому, що якщо ОСОБА_1 не вийде з будинку, відносно нього буде складено протокол по ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 пообіцяв вийти з будинку для подальшого проходження огляду, після чого в супроводі поліцейських проїхав до місця свого проживання, де о 22 год. 47 хв. разом з дитиною зайшов у будинок. О 23:05 год. поліцейський телефонував ОСОБА_1 та з`ясовував чому він не виходить з будинку, на що останній повідомив, що він знаходиться з дитиною, яку немає на кого залишити, пропонує пройти огляд вранці, обіцяє вийти на вулицю. Працівники поліції заходять до будинку і в період з 23:20 год. до 23:23 год. стукають у двері квартири АДРЕСА_2 , однак двері квартири ніхто не відчинив. О 23:23 год. працівник поліції телефонує ОСОБА_1 повторно, однак відповіді не отримує, після чого працівники поліції йдуть до службового автомобілю, де у період з 23:29 год. до 23:47 год. складають відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення та оформляють направлення для проходження огляду.

Даний запис суд приймає у якості допустимого доказу по справі, оскільки він носить безперервний характер, отриманий у передбачений законом спосіб та узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи правомірність складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема у відсутність ОСОБА_1 , на що вказує захисник, суд виходить з наступного.

Так, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від отримання копії протоколу та надання пояснень відмовився (а.с.1).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 під час події правопорушення не сприяв поліцейським у виконанні ними службових обов`язків, поводив себе не законослухняно та усіляко намагався ухилися як від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, так і складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, адже скориставшись наданою йому працівниками поліції можливістю передати дитину родичам, зачинився у приміщенні належного йому житла, наданої ним обіцянки вийти для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не дотримався, до працівників поліції за тривалий проміжок часу не вийшов, двері квартири не відчинив, поза розумним сумнівом розуміючи необхідність проходження вказаного огляду невідкладно, пропонував працівникам поліції перенести це на ранок, і таким чином, маючи реальну можливість пройти вказаний огляд та прийняти участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, з метою уникнення відповідальності своєю пасивною поведінкою від цього відмовився (ухилився), а тому у працівника поліції були достатні підстави для складання відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, а твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду, суд оцінює критично адже жодних дій, направлених на проходження такого огляду він не вчинив.

Факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом останнім не заперечується, а доводи захисника щодо відсутності у працівника поліції підстав для зупинки останнього суд оцінює критично, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 дійсно перевозив дитину без дитячого автокрісла на передньому пасажирському сидінні, чим порушив вимоги п.21.11 «б» ПДР України, що ОСОБА_1 також не заперечується та підтверджується вищевказаним відеозаписом, а також копією постанови серії БАД № 793894 від 08.07.2023, яка не скасована, і згідно з якою останній був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.10 ст.121 КУпАП (а.с.3).

Доводи захисника щодо порушення поліцейським вимог порядку направлення водія ОСОБА_1 для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки останньому не пропонувалося пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використання спеціальних технічних засобів, суд вважає необґрунтованими по наступним підставам.

Так, порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння визначено ст.266 КУпАП, згідно з якою направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з подальшими змінами (далі - Порядок № 1103), які підлягають застосуванню у системному зв`язку як між собою, та приписами інших нормативних актів.

Як зазначено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11-21сап21, вищевказані приписи ст.266 КУпАП, якщо їх застосовувати без системного зв`язку з наведеними вище приписами Порядку № 1103 та Інструкції № 1452/735, а також не враховувати мету адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП і процедур, встановлених задля фіксації відповідних правопорушень, справді можуть допускати таке буквальне тлумачення, за якого огляд водія із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу поліцейський проводить у випадку кожного виду сп`яніння, а не тільки алкогольного. Проте, згідно з ч.6 ст.266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, тому у кожному випадку направлення водія для такого огляду до закладу охорони здоров`я та проведення такого огляду суд має з`ясувати, чи дотриманий відповідний порядок.

Згідно п.3 Порядку № 1103, п.6 розділу І Інструкції № 1452/735, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За наявності ознак, передбачених п.3 розділу І вказаної Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п.1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735).

При цьому, п.3 розділу І Інструкції визначає ознаки алкогольного, а не наркотичного сп`яніння. Ознаки останнього визначені у п.4 розділу І Інструкції № 1452/735.

Таким чином, саме у випадку алкогольного сп`яніння передбачений огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, що також підтверджує назва та зміст розділу ІІ Інструкції № 1452/735 "Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів", який регламентує проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

При таких обставинах, приписи розділу ІІ Інструкції щодо огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу незастосовні до процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тільки алкогольного. На це також вказує і п.12 розділу ІІ Інструкції, відповідно до якого у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, тобто не проводить огляду на стан за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

При таких обставинах, вищевказані доводи захисника суд оцінює критично, оскільки у даному випадку норми вищевказаних нормативних актів повинні застосовуватися у системному зв`язку між собою, який наведений вище, враховуючи мету адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, яка полягає у вихованні особи в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття та запобіганні здійснення нових правопорушень.

До того ж, захисником не надано доказів на підтвердження того, що вказані засоби наявні, сертифіковані та використовуються в Україні, зокрема, органами поліції, і поліцейські повинні були мати їх як частину свого спорядження.

Доводи захисника щодо направлення ОСОБА_1 для проходження огляду в закладі охорони здоров`я в м.Кам`янське, а не у найближчий медичний заклад, та не точне зазначення назви даного закладу у процесуальних документах, суд також оцінює критично, оскілки це не впливає на суть вчиненого ним правопорушення.

До того ж, обов`язок доставляння особи, яка підлягає огляду до медичного закладу протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, відповідно до п.7 Порядку № 1103, покладено саме на поліцейських, а тому огляд у вказаній лікарні, якщо б його було проведено протягом вказаного строку і куди ОСОБА_1 був би доставлений на службовому транспорті, поза розумним сумнівом не міг би призвести до порушення його прав та законних інтересів.

Окрім того, оцінюючи доводи захисника щодо не відсторонення працівниками поліції ОСОБА_1 від керування належним йому транспортним засобом суд виходить з наступного.

Так, підстави відсторонення водія від керування транспортними засобами визначено ч.1 ст.266 КУпАП, згідно з якою особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Таким чином, вирішення питання щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом входить до повноважень працівника поліції, а метою такого відсторонення є забезпечення безпеки дорожнього руху.

В даному випадку у працівника поліції дійсно були наявні підстави для відсторонення водія ОСОБА_1 від керування автомобілем, і виходячи з приписів вказаної норми закону, працівник поліції мав би це зробити, однак враховуючи, що подальший рух до місця свого проживання ОСОБА_1 здійснював нетривалий час та у безпосередньому супроводі працівників поліції, і останні мали можливість проконтролювати та забезпечити дотримання ним правил дорожнього руху, тому суд дійшов висновку, що вказані обставини не впливають на суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та не можуть слугувати підставою для його звільнення від відповідальності.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених Європейським судом з прав людини у висновках у справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 6 грудня 1998 року.

Так, у зазначених рішеннях вказано, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Вищевказані докази суд приймає у якості допустимих та достатніх доказів по справі на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки вони отримані в законний спосіб, узгоджуються між собою та взаємно доповнюють один одного.

Таким чином, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності та оцінивши їх на предмет достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 при судовому розгляді справи не встановлено.

Врахувавши особу правопорушника та обставини справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підстав для задоволення клопотання захисника Григор`єва Д.В. про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд не вбачає.

Судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Перерахування провести на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

В задоволенні клопотання захисника Григор`єва Д.В. про закриття провадження у справі відмовити.

Копію постанови в частині позбавлення права керування транспортними засобами направити для виконання начальнику відділення поліції №4 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Копію постанови в частині позбавлення права керування транспортними засобами направити для виконання начальнику відділення поліції №4 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Строк пред`явлення документа для виконання - протягом 3 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий - суддя: підпис А.А.Борцова