СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3-в/759/20/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, за участю секретаря Лавриненко Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Святошинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про вирішення питання про давність виконання судового рішення - постанови Святошинського районного суду міста Києва від 25.01.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1831 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Святошинський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся з поданням про вирішення питання про давність виконання судового рішення - постанови Святошинського районного суду міста Києва від 25.01.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1831 КУпАП, а саме: звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Дане подання обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 на неодноразові виклики до Святошинського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області не з`являється, за місцем реєстрації та проживання, вказаним у постанові Святошинського районного суду міста Києва від 25.01.2019 ( АДРЕСА_1 ) не проживає. Проведені першочергові розшукові заходи для встановлення місця знаходження (перебування) ОСОБА_1 результатів не надали.

Представник Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та ОСОБА_1 у судове засідання не прибули. Причини неприбуття суду не відомі.

Дослідивши подання та матеріали особової справи № 08/2019 стосовно ОСОБА_1 , суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва від 25.01.2019 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вказана постанова відповідно до розпорядження про виконання постанови, що набрала законної сили, 14.02.2019 прийнята Святошинським РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області до виконання.

Відповідно до матеріалів особової справи № 08/2019 стосовно ОСОБА_1 , остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10), однак, за даною адресою не проживає.

08.08.2019, 04.11.2021, 21.06.2022 з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_1 були направлені запити до відповідних компетентних органів, а саме: директору центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва; ІТТ УНП України м. Києва; начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України; відділу реєстрації смерті у місті Києві; завідуючому бюро судово - медичної експертизи м. Києва; до Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги. Однак, позитивних відповідей з даних установ на адресу інспектора не надійшло.

Відповідно статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91)1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80 регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Крім цього, з часу набрання законної сили постановою про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 200 годин минуло більше ніж чотири роки.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 відповідно до ст. 303, 304 КУПАП, її слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.303,304 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Подання Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 200 годин за ч. 1 ст. 1831 КУпАП, призначеного постановою Святошинського районного суду міста Києва від 25.01.2019 у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь