Справа № 358/1941/23 Провадження № 3-зв/358/1/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Романенко К.С.,

при секретарі Шпак К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Богуславського районного суду Київської області Тітова Миколи Борисовича у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

01 грудня 2023 року, під час судового засідання, під головуванням судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. з розгляду справи про адміністративне правопорушення у відношенні громадянина ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, заявлено відвід судді Тітову М.Б.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справи між суддями, заява про відвід судді Тітову М.Б. передана в провадження судді Романенко К.С.

Заявлений відвід вмотивовано тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не довіряє судді Тітову М.Б. у зв`язку з його некомпетентністю. В зв`язку з наведеним ОСОБА_1 просить суд заяву про відвід задовольнити.

Ініціатор заяви ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду.

Суддя Богуславського районного суду Київської області Тітов М.Б. повідомлений про дату, час і місце розгляду заяви. В судове засідання суддя не з`явився. Будь яких пояснень щодо заяви про відвід не надав.

Неявка учасників справи в судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді, а отже суд уважав можливим провести розгляд за відсутності учасників, які не прибули.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, прийшов до наступного висновку.

В провадженні Богуславського районного суду Київської області перебувають матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ст. 173 КУпАП. Справа скерована до Богуславського районного суду Київської області Обухівським районним управлінням поліції відділенням поліції № 2 Національної поліції в Київської області.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями, зазначена справа передана на розгляд судді Тітову М.Б. (справа № 358/1941/23, провадження №3/358/1074/23).

Відповідно до положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі додержання законності.

Нормами чинного КУпАП не визначений порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді.

У пункті 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства.

Згідно частини 1 статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Оскільки у вказаному Кодексі відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, а тому діє аналогія закону та в даному випадку слід керуватися нормами КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений статтями 75, 76 КПК України.

Відповідно до статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно вимог частин 1, 2 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

За роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «Кожен має право на справедливий… розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом…, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення».

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії») (Постанова колегії суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 вересня 2019 року, справа №277/599/15-к).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до пункту 81 рішення ЄСПЛ «Салов проти України», «неупередженість» у сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Згідно пунктів 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням XI З`їзду суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 про відвід судді Тітова М.Б., він посилається на те, що він не довіряє судді у зв`язку із його некомпетентністю.

Разом з тим, відповідно до частини 5 статті 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.

Сумнів в неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

На переконання суду, в даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. в рамках розгляду справи № 358/1941/23 за протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Доводи заяви ОСОБА_1 будуються виключно на власних суб`єктивних міркуваннях про існування обставин, які викликають сумнів в некомпетентності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами, а тому ці доводи є припущеннями, крім цього вони не кореспондуються з нормами ст.75 КПК України, а відтак не можуть бути підставою для відводу судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. від розгляду справи № 3585/1941/23 за протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для відводу судді, суд вважає, що заява про відвід судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. є необґрунтованою, не може бути підставою для відводу, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76, 81-82 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Богуславського районного суду Київської області Тітова Миколи Борисовича від розгляду справи №358/1941/23 за протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя К. С. Романенко