Справа № 461/2663/23 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/692/23 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі представника Львівської митниці Держмитслужби України Сліпенка Сергія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби України Сліпенка Сергія Володимировича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 27 квітня 2023 року,

встановив:

цією постановою, провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ст. 473 МК України закрито.

Вилучені, згідно протоколу №0321/20900/23 від 28.03.2023 року товар після набрання постановою законної сили повернути уповноваженому представнику відправника компанії North Island Communications, що знаходиться за адресою: 1690 Island HWY, Campbell River, British Columbia, Canada (Канада) V9W2E5.

Відповідно до постанови, згідно протоколу про порушення митних правил, 08 грудня 2022 року в зоні митного контролю ММПО ЛДАТ «Укрпошта» м/п «Львів-поштовий» Львівської митниці, під час митного огляду міжнародного поштового відправлення - посилки, що слідувала з Канади в Україну, відправником якої, згідно поштової митної декларацій форми CN 23 №СС239087096СА є компанія North Island Communications, що знаходиться за адресою: 1690 Island HWY, Campbell River, British Columbia, Canada (Канада) V9W2E5, а отримувачем - ОСОБА_3 , який проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , без ознак приховування виявлено: «Ніж з маркуванням на лезі «SOG Fixation», новий, у заводській упаковці з чохлом».

Вказаний предмет було скеровано на дослідження до Львівського НДЕКЦ МВС України. 20.03.2023 відповідно до висновку експертного дослідження від 16.03.2023 № ЕД-19/114-22/21999-ХЗ (супровідний лист Львівського НДЕКЦ МВСУ від 16.03.2023 № 19/114/10/1-6354-2023) встановлено, що наданий на дослідження ніж виготовлений промисловим способом по типу бойових ножів та відноситься до категорії холодної зброї колюче-ріжучої дії.

Листом Львівської митниці від 27.03.2023 № 7.4/20-04/14/7213 на адресу компанії North Island Communications скеровано прохання повідомити хто є відправником зазначеного поштового відправлення.

Листом компанії North Island Communications (вх. митниці від 28.03.2023 № 12802/20-14) повідомлено, що відправником поштового відправлення є компанія North Island Communications. Зазначений лист надіслано менеджером компанії - William Emery.

Дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) митним органом кваліфіковані за ст. 473 МК України, як порушення порядку пересилання через митний кордон України у міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання.

Не погоджуючись з даною постановою представник Львівської митниці Сліпенко С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 27 квітня 2023 року та винести нову постанову, якою визнати гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 473 МК України, та накласти на нього стягнення у вигляді конфіскації в дохід держави предмету вилученого протоколом про порушення митних правил від 28 березня 2023 року № 0321/20900/23. Стягнути з гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) витрати понесені митницею у вказаній справі.

Вважає висновок Галицького районного суду м. Львова помилковим та необґрунтованим, а саму постанову необ`єктивною, невмотивованою, незаконною та безпідставною, зважаючи на наступне.

Вказує про те, що листом компанії North Island Communications (вх. митниці від 28.03.2023 № 12802/20-14) повідомлено, що відправником поштового відправлення є компанія North Island Communications. Зазначений лист надіслано менеджером компанії - ОСОБА_1 .

Зауважує, що враховуючи те, що відправником зазначеного поштового відправлення є компанія, менеджер такої компанії який надає пояснення з приводу такого поштового відправлення та його вмісту є належним суб`єктом відповідальності за порушення митних правил.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не з`явився, який належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин його неявка в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши представника Львівської митниці Держмитслужби України Сліпенка С.В. на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Статтею 486 МК України передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вищезазначені вимоги законодавства суддею першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, згідно протоколу про порушення митних правил, 08 грудня 2022 року в зоні митного контролю ММПО ЛДАТ «Укрпошта» м/п «Львів-поштовий» Львівської митниці, під час митного огляду міжнародного поштового відправлення - посилки, що слідувала з Канади в Україну, відправником якої, згідно поштової митної декларацій форми CN 23 №СС239087096СА є компанія North Island Communications, що знаходиться за адресою: 1690 Island HWY, Campbell River, British Columbia, Canada (Канада) V9W2E5, а отримувачем - ОСОБА_3 , який проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , без ознак приховування виявлено: «Ніж з маркуванням на лезі «SOG Fixation», новий, у заводській упаковці з чохлом». Вказаний предмет було скеровано на дослідження до Львівського НДЕКЦ МВС України. 20.03.2023 відповідно до висновку експертного дослідження від 16.03.2023 № ЕД-19/114-22/21999-ХЗ (супровідний лист Львівського НДЕКЦ МВСУ від 16.03.2023 № 19/114/10/1-6354-2023) встановлено, що наданий на дослідження ніж виготовлений промисловим способом по типу бойових ножів та відноситься до категорії холодної зброї колюче-ріжучої дії.

Листом Львівської митниці від 27.03.2023 № 7.4/20-04/14/7213 на адресу компанії North Island Communications скеровано прохання повідомити хто є відправником зазначеного поштового відправлення.

Листом компанії North Island Communications (вх. митниці від 28.03.2023 № 12802/20-14) повідомлено, що відправником поштового відправлення є компанія North Island Communications. Зазначений лист надіслано менеджером компанії - William Emery.

Дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) митним органом кваліфіковані за ст. 473 МК України, як порушення порядку пересилання через митний кордон України у міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання.

Своє рішення про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу правопорушення, передбаченого ст. 473 МК України, суддя мотивував тим, що митний орган в особі його уповноважених представників під час провадження у справі, не встановивши належними і допустимими доказами суб`єкта адміністративного правопорушення, склав протокол на особу яка фактично готувала відповідь на звернення митниці, не маючи жодних належних та допустимих доказів які вказують на причетність цієї особи до скерування поштового відправлення, окрім цього, митний орган скеровуючи запит про осіб які причетні до поштового відправлення та керівника компанії таких даних не отримали, натомість склали протокол щодо особи, яка сприяла митниці у встановленні фактичних обставин справи, навіть не встановивши чи дана особа працювала у компанії на час скерування поштового відправлення, також те, що жоден із наведених вище доказів долучених до матеріалів справи, окрім відповіді на запит де містяться дані про автора відповіді, не містить згадки про ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), а відтак під час розгляду справи судом не здобуто достовірних і достатніх відомостей, а також належних і допустимих доказів наявності вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у вину органом митниці.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку можна було б стверджувати про вчинення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) дій, спрямованих на пересилання через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях товарів заборонених до такого пересилання, належних та допустимих доказів на основі яких митницею встановлено причетність ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до вказаного правопорушення матеріали справи не містять, при цьому дані матеріали не доводять вчинення ним такого правопорушення, а доводи щодо його причетності до правопорушення ґрунтуються лише на припущеннях.

Висновок судді про відсутність у діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу правопорушення, передбаченого ст. 473 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції при розгляді справи, даючи оцінку встановленим обставинам та наявним доказам у справі, прийшов до вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу правопорушення, передбаченого ст. 473 МК України, відповідальність за яке настає за пересилання через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України, а також пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання законодавством України та актами Всесвітнього поштового союзу, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги представника митниці не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ознак діяння, яке є порушенням митних правил, передбачених ст. 473 МК України, відтак висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також, на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України вбачається, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав і основоположних свобод", а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з правовою позицією ЄСПЛ, що сформульована у п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою. А за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно з вказаною правовою позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на зазначене, дослідивши та перевіривши усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу правопорушення, передбаченого ст. 473 МК України, за обставин, викладених у протоколі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в суді першої і апеляційної інстанцій встановлено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для зміни чи скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби України Сліпенка Сергія Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від27 квітня 2023 року, якою закрито провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ст. 473 МК України без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук