КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 754/8040/23 Апеляційне провадження № 33/824/4626/2023Головуючий у суді першої інстанції - Шмигельський Л.І. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною скаргоюОСОБА_1 , яка подана адвокатом Ракоцем Ігорем Вікторовичем, на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02.08.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисяці неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно протоколу, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 04.06.2023 о 21 тод. 55 хв., попр. Червоної Калини 14/1 в м. Києві, керував автомобілем марки «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп?яніння. Огляд водія ОСОБА_1 на стан сп?яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального приладу «Drager Alkotest 6820» за результатами якого вміст алкоголю у повітрі, яке видихав ОСОБА_1 становило 1,04%. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.9. (а) ПДР України та вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУПАП.

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 , через свого захисиника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення суддею першої інстанції норм процесуального та матеріального права. (а.с. 31-34)

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що працівниками поліції не було взято до уваги, той факт, що ОСОБА_1 зазначав, що не вживав алкогольних напоїв, має вади зі шлунком, що і може показувати алкоголь на алкотестері, навіть без вживання алкоголю, та вказує на відсутність усіх візуальних ознак алкогольного сп?яніння.

Вказує, що судом не було взято до уваги документи, які були надані на підтвердження хвороби.

Також, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

B судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Ракоц І.В., підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.08.2023 була винесена постанова про визнання винним ОСОБА_1 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП. Повний текст оскаржуваної постанови було отримано 04.08.2023, про що свідчить відповідна розписка наявна у матеріалах справи. 3 апеляційною скаргою вперше захисникОСОБА_1 звернувся 15.08.2023, тобто у строк визначений законом. Однак, судом апеляційної інстанції було повернуто апеляційну скаргу та заначено, що апеляційна скарга має бути подана до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції. Вдруге, апеляційна скарга була надіслана 19.09.2023.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 02.08.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Щодо обгунтованості про притягнення ОСОБА_1 до адміністративноївідповідальності, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп?яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог частиною першою статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з положеннями частин другої - шостої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За змістом пункту 2.9 (а) ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2021 водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 9 розділу II«Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров?я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров?я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За встановлених обставин, суддя першої інстанції враховуючи наявні докази, повно та всебічно дослідив матеріали справи та дійшов правильного висновку про те, що при проведені огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння працівники поліції дотримались вимог закону, що підтверджується відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №150356 від 04.06.2023, чеком-роздруківкою результатів застосування алкотестеру «Драгер 6820», направленням на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров?я,відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та іншими відомостями матеріалів справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення складеному стосовно ОСОБА_1 , останньому було роз?яснено права та обов?язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи судом за викликом, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у відповідній графі цього протоколу (а.с. 2)

Звідеозапису з нагрудної камери працівників поліції видно, що ОСОБА_1 погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер» та після проходження такого огляду не заперечував проти результатів проведеного тесту.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного спі' яніння, визначені в пункті 3 Інструкції апеляційний суд відхиляє, зважаючи на те, що пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп?яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати,що вони перебувають у стані сп?яніння згідно з ознаками такого стану, тобто, поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов?язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп?яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.

Не можуть бути взяті до уваги висновки лікаря про діагноз ОСОБА_1 , оскільки немає підтвердження того, що дана хвороба може впливати на показники технічного приладу «Драгер».

Суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог статтей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винни ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , яке подане адвокатом Ракоцем Ігорем Вікторовичем про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року - задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яке подана адвокатом Ракоцем Ігорем Вікторовичем залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.А. Нежура