Справа № 463/4318/23
Провадження № 3/463/1430/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року суддя Личаківського районного суду м.Львова Грицко Р.Р., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника превенції Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресо: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 21.05.2023 року близько 23 год. 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері, а саме поводив себе агресивно, словесно ображав, погрожував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 факт вчинення правопорушення визнав повністю. Зазначив, що дійсно цього дня у нього виник конфлікт на побутовому рівні з матір`ю, однак в подальшому вони примирились.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 цього ж Закону, психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з матеріалів справи, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена у розумінні ст.251 КУпАП належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення слід враховувати характер вчиненого порушення, ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відтак, проаналізувавши характер вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, особу порушника, ступінь його вини, враховуючи те, що він примирився з матір`ю, а також дії ОСОБА_1 не завдали будь-яких негативних наслідків для суспільства, держави або окремих громадян, приходжу до висновку, що вчинене правопорушення можна вважати малозначним та на підставі ст.22 КУпАП слід звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Застосування такого виховного заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За умовами ч.2 ст.284 КУАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 173-2, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Грицко Р.Р.