ПОСТАНОВА

іменем України

04 грудня 2023 рокуСправа №451/1313/23
Провадження № 3/451/703/23

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянула матеріали адміністративної справи, які надійшли з Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 , вдівець, з середньою освітою, непрацюючого, не є особою з інвалідністю, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України,

у с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , 10.09.2023 о 0 год 33 хв, на вулиці Степани Бандери у селі Вузлове Червоноградського району Львівської області керував автомобілем «CHEVROLET-LACETTI», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, поведінка, яка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за допомогою приладу «Драгер» 6820, та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину свою не визнав, надав пояснення аналогічно викладеним у запереченнях захисника. Повідомив суду, що транспортним засобо не керував.

Захисник Спічак М.Л. подав до суду письмові заперечення, які підтримав у судовому засіданні, звертав увагу суду, що відсутній факт керування транспорним засобом, а відтак відсутній склад правпорушення. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачяться на її користь. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву».

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що з ОСОБА_1 ми знайомі понад два роки і перебуваємо в дружніх відносинах. В 2021 році померла його дружина і на його утриманні залишилось четверо неповнолітніх дітей, з тих пір ми допомагаємо один одному по господарству. 09.09.2023 року вона попросила ОСОБА_1 , приїхати до неї додому, щоб допомогти відновити шифер на сараї, який зірвало від вітру. ОСОБА_3 погодився, але сказав, що прийде під вечір після роботи. Цього ж дня, приблизно о 19 год. ОСОБА_3 приїхав до неї додому на власному автомобілі. Приблизно о 22 год., вона почула стук та крик біля сараю, а прибігши побачила, що ОСОБА_4 впав з даху і травмував ногу. По сусідству зі нею живе знайома, яка працює медсестрою, тому вона попросила її прийти до них, щоб надати допомогу. Через пару хвилин прийшла медсестра, перемотала ногу і вколола обезболюючий укол. Медсестра сказала, що йому не можна рухати ногою і рекомендувала лежати. Полежавши приблизно півтора години, ОСОБА_4 сказав, що мусить повернутись додому, оскільки вдома самі діти. Він спробував поїхати автомобілем, але не зміг нажати педаль, тому попросив її на його автомобілі відвезти його додому до дітей. Оскільки вона навчалась в автошколі і вміє керувати автомобілем, вона погодилась відвезти ОСОБА_5 24.30 год. вона керувала автомобілем на вул. Степана Бандери в с. Вузлове, ОСОБА_3 сидів на задньому пасажирському сидінні. В цей час я побачила позаду автомобіля відблиск поліцейської сирени і зрозуміла, що позаду ідуть поліцейські, тому зупинила автомобіль на узбіччі дороги. В цей час до неї підійшли працівники поліції і перевіряючи документи, працівник поліції сказав, що вона не маю дозволу на проїзд в комендантську годину та не маю документів на автомобіль. Тому, ОСОБА_3 вийшов з автомобіля і сказав, що він має всі дозволи та документи, для цього ОСОБА_4 сів на місце водія і почав шукати в салоні автомобіля вказані документи. Я в цей час сіла на переднє пасажирське сидіння. Це все відбувалося на очах у поліцейського. Знайшовши в салоні автомобіля документи, ОСОБА_3 пред явив їх поліцейському, який не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_6 автомобілем не керував, а сказав ОСОБА_7 пройти огляд на стан сп`яніння, після чого склав на нього протокол, хоча ОСОБА_6 водієм не був. Спочатку вони подумали, що працівники поліції звинувачують ОСОБА_4 , що він перебував в стані алкогольного сп яніння в комендантську годину, тому ми наполегливо просили працівників поліції пробачити нас, однак зрозумівши в подальшому, що ОСОБА_1 звинувачують у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп яніння, заперечили цей факт та відмовились підписувати протокол, оскільки ОСОБА_3 автомобілем не керував. Після цього, працівники поліції поїхали від них, а вони залишились. Від керування автомобілем їх ніхто не відстороняв, тому вони поїхали додому. Стверджує, що ОСОБА_3 автомобілем не керував, а тому відомості вказані в протоколі не відповідають дійсності. Подала суду про ці обставини письмову заяву.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду подано.

- протоколом про адміністративне правопорушення, серії ААД №547532 від 10.09.2023, (а.с.1,2);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого видно, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці, за допомогою алкотестера «Драгер» 6820 ОСОБА_1 відмовився (а.с.4);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, із якого видно, що ОСОБА_1 направлявся до КНП «Радехівська ЦРЛ», проте останній від огляду відмовився (а.с.5);

- довідку Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області від 10.09.2023, з якої видно, що відповідно до наявних баз даних, що входять до інформаційної системи ГСЦ «Посвідчення водія», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія отримував ( НОМЕР_2 ) (а.с.6);

- довідку Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області від 10.09.2023, з якої видно, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягався (а.с.7);

- диск з відеозаписом (а.с.3).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст. 283 КУпАП виносить постанову.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що 10.09.2023 о 0 год 33 хв, на вулиці Степани Бандери у селі Вузлове Червоноградського району Львівської області автомобіль «CHEVROLET-LACETTI», з державним номерним знаком НОМЕР_1 був учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

З протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №547532 від 10.09.2023 складеного поліцейським СРПП Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Худиком Ю.М. вбачається, що ОСОБА_1 , 10.09.2023 о 0 год 33 хв, на вулиці Степани Бандери у селі Вузлове Червоноградського району Львівської області керував автомобілем «CHEVROLET-LACETTI», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, поведінка, яка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за допомогою приладу «Драгер» 6820, та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Згідно п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З оглянутого в ході розгляду справи відеозапису відеореєстратора службового автомобіля вбачається, що працівник поліції ОСОБА_8 підійшов до автомобіля «CHEVROLET-LACETTI», з державним номерним знаком НОМЕР_1 та протягом тривалого часу без нагрудної камери розмовляв із особами, котрі були в автомобілі та чітко не зафіксував хто перебував за кермом автомобіля, а свідок ОСОБА_2 ствердила суду, що за кермом автомобіля перебулава вона і на очах у поліцейського пересіла за кермо через відсутність дозволу на проїзд у комендантську годину.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Водночас, процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначена:

-Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі по тексту Порядок).Відповідно до Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 Інструкції). Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції).

Відповідно до п.п. 6,7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відтак керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується відповідними доказами так і відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є самостійним складом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Як вбачається з матеріалів справи, та відеозапису з нагрудної відеокамери патрульних поліцейських, поліцейським не зафіксовано, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 , а відтак суддя бере до уваги покази свідка, які спростовують факт керування ним транспортним засобом.

Дії поліцейського, який зафіксував рух транспортного засобу й не увімкнув нагрудну камеру підійшовши до автомобіля, розмовляючи невідомо про що із водієм, не відповідають вимогам Інструкції, тому прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в ході судового засідання не здобуто та вини в судовому засіданні не встановлено, а сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях правопорушника.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи з наведеного, із урахуванням вимог ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що порушене відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

СуддяСеменишин О. З.