Справа № 195/529/23
ПОСТАНОВА
31.05.2023 року смт.Томаківка Дніпропетровської області
Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Скрипченко Д.М. розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм АА-3 Запорізький район, с.Долинське, проживаючого: АДРЕСА_1 , в скоєні правопорушень передбачених ч.1 ст.139, ст.124 КУпАП,
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №408346 від 28.03.2023 вбачається, що 28.03.2023 року о 14:38 год. в м.Запоріжжя, Хортицький район, зїзд з АД Т0806 на просп.Інженера Преображенського, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом OPEL OMEGA д.н.з НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив виїзд за межі проїзної частини та скоїв наїзд на перешкоду, а саме: опору вуличного освітлення проїзної частини, чим порушив п.12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
В наслідок ДТП пасажир ОСОБА_2 2011 р.н. отримала незначні тілесні ушкодження. Претензій ні до кого немає.
Крім того, транспортних засіб отримав механічні пошкодження.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №408347 від 28.03.2023 вбачається, що 28.03.2023 року о 16:10 год. в м.Запоріжжя , Хортицький район, зїзд з АД Т0806 на просп.Інженера Преображенського, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом OPEL OMEGA д.н.з НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, у результаті чого здійснив виїзд за межі проїзної частини та скоїв наїзд на перешкоду, а саме: опору вуличного освітлення проїзної частини №66, в наслідок чого пошкоджено елементи вулично - шляхової мережі, опору вуличного освітлення проїзної частини №66, чим порушив п.12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.139 КУпАП.
Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Вищевказані справи слід об`єднати в одне провадження, оскільки протоколи про адміністративне правопорушення надійшли до суду 11.04.2023 та мова йде про правопорушення вчинені однією і тією ж особою, які розглядаються одним і тим же органом (судом).
Таким чином, враховуючи, що по вказаних справах притягується до відповідальності одна особа, з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин цих справ, вважаю за необхідне об`єднати їх в одне провадження для спільного розгляду.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що він їхав з дозволеною швидкістю, не перевищував її. Однак, під час руху заклинило руль автомобіля. З метою уникнення більш тяжкої дорожньо- транспортної пригоди з іншими автомобілями, невідкладно вжив заходів для безпечного для інших учасників руху зїхав на газон та вїхав в опору вуличного освітлення проїзної частини №66.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтвердила покази ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, адвоката, допитавши свідка, суддя дійшов наступного.
У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згіднозі ст. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та ін.
Відповідно дост. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 2ст. 283 КУпАПпостанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Аналізуючи вищевикладене суддя дійшов до висновку, що ОСОБА_1 , як спеціальним суб`єктом (водієм) було порушено правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження опори вуличного освітлення проїзної частини, що є ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Разом з тим, диспозиція ч. 1ст. 139 КУпАП зазначає про пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене, - тобто, не прив`язує дані порушення саме до порушення суб`єктом адміністративного проступку правил дорожнього руху, що спричинили такі пошкодження, оскільки такі дії кваліфікуються заст. 124 КУпАП.
Інших даних, які б свідчили про вчинення дій ОСОБА_1 , не пов`язаних з порушенням Правил дорожнього руху України, що виразилися у пошкодженні автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, в матеріалах справи не міститься.
Отже, суддя вважає, що посадова особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення помилково прийшла до висновку про те, що, у зв`язку з недотриманням вимог Правил дорожнього руху України, одні й ті самі дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати і за ст.124КУпАП і за ч. 1ст. 139 КУпАП.
Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1ст. 139 КУпАП настає, зокрема, за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху без прив`язки до порушення вимог ПДР України, то в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона інкримінованого адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права (правовладдя).
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з людських прав в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до рішення Європейського суду з людських прав у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суддя дійшов висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів, що додано до нього 28.03.2023 року о 14:38 год. в м.Запоріжжя, Хортицький район, зїзд з АД Т0806 на просп.Інженера Преображенського, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом OPEL OMEGA д.н.з НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив виїзд за межі проїзної частини та скоїв наїзд на перешкоду, а саме: опору вуличного освітлення проїзної частини. В наслідок чого транспортний засіб та опора вуличного освітлення проїзної частини отримали механічні пошкодження,пасажир ОСОБА_2 2011 р.н. отримала незначні тілесні ушкодження, претензій ні до кого немає, чим порушив п.12.1 ПДР.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
У судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_3 , яка показала, що ОСОБА_1 рухався з дозволеною швидкістю. Вона з дочкою їхали разом з ним. Під час руху заклинило руль автомобіля. З метою уникнення більш тяжкої дорожньо- транспортної пригоди з іншими автомобілями, ОСОБА_1 невідкладно вжив заходів для безпечного для інших учасників руху, зїхав на газон та вїхав в опору вуличного освітлення проїзної частини.
Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.
Підставою крайньої необхідності є небезпека інтересам, які охороняються адміністративним законодавством. Ця небезпека може бути викликана: протиправними діями людини; діями тварин; природними явищами; джерелом підвищеної небезпеки (технічними та транспортними засобами) тощо.
Крім того, крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.
Вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена. Крайня необхідність через її правомірність та відсутність складу правопорушення виключає адміністративну, але не виключає цивільно-правову відповідальність.
Таким чином, аналізуючи наведене вище, суд вважає, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, оскільки таким чином уникав іншої дорожньо транспортної пригоди, в результаті якої могли б бути більш тяжкі наслідки у виді ще одного пошкодженого транспортного засобу, а також загрози здоров`ю та життю водія і пасажирів.
Суд наголошує, що небезпека для життя водія та пасажирів іншого транспортного засобу за таких обставин не могла бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Це - одне з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого був, на думку судді, саме крайнім.
За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю відповідно до п. 4 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 124,139, 221, 247 ч.4, 283-284, 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали справ за №195/529/23 (3/195/207/23), №195/530/23 (3/195/208/23), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.124,139 КУпАП, присвоївши адміністративним матеріалам №195/529/23 (3/195/207/23).
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП у зв`язку із вчиненням даного адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 139 КУпАП, закрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАПу зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд.

Суддя : Д.М.Скрипченко