Справа № 697/2582/23
Провадження № 3/697/1225/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП України в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої інспектором з кадрів ТОВ «Канів-СГЕМ»,

за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністратвине правопорушення серії ВАВ №838016 від 15.11.2023 ОСОБА_1 , 10.11.2023 близько 17:00 год. неналежно виконала свій батьківський обов`язок відносно свого сина гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продав електронну цигарку «VCOPOO» в м.Канів по вул. Енергетиків неподалік магазину «Стимул» гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

30.11.2023 ОСОБА_1 до суду подано заяву про розгляд справи без її участі, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, визнала повністю, підтвердила обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, просила суворо не карати, закрити справу за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, вважаю необхідним закрити провадження по справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. За правопорушення неповнолітніх, які не досягли шістнадцятирічного віку несуть відповідальність батьки або особи, які їх замінюють.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення. При цьому, суд зауважує, що у даному випадку суб`єктом даної категорії правопорушення є батьки неповнолітнього від чотирнадцяти до шістнадцяти років або особи, що їх замінюють.

Таким чином, для наявності у діях батьків неповнолітнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, необхідним є доведення факту вчинення неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на момент скоєння адміністративного правопорушення, а саме: 10.11.2023 йому вже виповнилося повних 16 років, тому суд приходить до висновку, що за вказаних обставин ОСОБА_1 не є суб`єктом вищевказаного адміністративного правопорушення, адже її син як особа, яка досягла 16 річного віку, є самостійним суб`єктом адміністративної відповідальності.

У зв`язку з цим, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не можуть бути розцінені як ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків з виховання неповнолітнього сину, оскільки неповнолітній ОСОБА_2 на момент події вже досягнув 16-річного віку, що є свідченням його повної деліктоздатності щодо даної категорії адміністративних правопорушень, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП. Вказані обставини на переконання суду є належним правовим обґрунтуванням для необхідності закриття провадження по справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 247, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 697/2582/23 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Б. К. Скирда