Справа № 646/432/23
№ провадження 3/646/355/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023 м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Сіренко Ю.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Сіренко Ю.Ю. по адміністративній справі №646/432/23, пров. №3/646/355/2023, матеріали якої надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

В провадженні судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Сіренко Ю.Ю. перебуває адміністративна справа №646/432/23, пров. №3/646/355/2023, матеріали якої надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

24.05.2023 суддею Червонозаводського районного суду м.Харкова Благою І.С., було розглянуто заяву ОСОБА_1 від 27.04.2023 про відвід судді Сіренко Ю.Ю. у вищевказаній справі та відмовлено у задоволенні вказаної заяви, про що постановлено відповідну ухвалу.

26.05.2023 ОСОБА_1 знову подав заяву про відвід судді Сіренко Ю.Ю. У цій заяві ОСОБА_1 вказує ті ж обставини, які, на його думку, є підставою для відводу судді Сіренко Ю.Ю, у його попередній заяві від 27.04.2023, такими обставинами ОСОБА_1 зазначає відмову в ознайомленні та копіюванні відеоматеріалів справи.

Суддя, вивчивши доводи відводу, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В той же час, у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутні норми, що регулюють підстави та порядок відводу (самовідводу) судді. Разом з тим відсутність в Кодексі України про адміністративні правопорушення правової регламентації процедури відводу або самовідводу судді не звільняє професійного суддю від виконання ним основного обов`язку по неупередженому розгляду справ. При цьому діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України передбачають відвід (самовідвід) судді, а тому в даному випадку є необхідність у застосуванні аналогії права.

Діюче законодавство України не передбачає заборону на застосування процесуальних норм за аналогією, якщо мета їх застосування направлена на здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності, в силу вимог ст. 7 КУпАП.

Оскільки питання відводу судді чинним КУпАП не врегульоване, суд керується п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до якого наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.1996 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до ст.1 ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території дію статті 25 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання компетенції Європейської комісії з прав людини приймати від будь-якої особи, неурядової організації або групи осіб заяви на ім`я Генерального Секретаря Ради Європи про порушення Україною прав, викладених у Конвенції, та статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

П.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Разом з цим, стаття 6 § 1 вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (Wettstein v. Switzerland (Ветштайн проти Швейцарії), § 43; Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) [ВП], § 93). Принципи незалежності і безсторонності тісно взаємопов`язані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (Sacilor-Lormines v. France (Сасілор-Лормін проти Франції), § 62; Oleksandr Volkov v. Ukraine (Олександр Волков проти України), § 107).

У справі «Білуха проти України», заява № 33949/02, рішення від 9 листопада 2006 року, суд дійшов висновку:

-п. 49. Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000- XII).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

-п. 50. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Заява ОСОБА_1 від 26.05.2023 про відвід судді Сіренко Ю.Ю. містить підстави, які раніше розглянуті при вирішенні попередньої заяви про відвід судді. Тобто відвід, заявлений судді Сіренко Ю.Ю. є повторним та заявлений з аналогічних попередньому відводу підстав.

Відповідно до ч.4 ст.81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

З урахуванням того, що повторна заява ОСОБА_1 про відвід судді Сіренко Ю.Ю. має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування розгляду адміністративної справи №646/432/23, пров. №3/646/355/2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю, що заяву про відвід слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 245, 248, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 4 ч. 1 ст. 75, 81 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Сіренко Ю.Ю. по адміністративній справі №646/432/23, пров. №3/646/355/2023, матеріали якої надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Ю.Ю.Сіренко