ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

за участю:

адвоката Тертишної К.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 22 серпня 2023 року о 12 годині 10 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, проспект Героїв, біля буд. 46, здійснював рух на транспортному засобі Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Постановою серії ЕАС № 7244528 від 28 червня 2023 року, громадянин ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішення суду незаконне, та підлягає скасуванню.

Вказує, що фактично не був присутній у судовому засіданні, зазначає, що чекав у коридорі, коли до нього підійшов працівник суду та просив надати пояснення, після деякий час до нього знову вийшов працівник суду та зазначив, що копію постанови зможе отримати через тиждень та за результатами розгляду справи ОСОБА_1 визнано винним.

Вказує, що суд в постанові виклав його пояснення, які не відповідають дійсності. Суд не допитав свідка, про допит якого він клопотав.

Крім того, не було досліджено відеозапис з боді камер працівників поліції.

Вказує, що суд формально ухвалив постанову, без об`єктивного розгляду справи.

Заслухавши суддю, пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Тертишної К.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги не дотримався та дійшов не вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції у мотивувальній частині постанови послався на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №515054 від 22.08.2023 року, довідкою від 31.08.2023 року; рапортом співробітника поліції, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7244528 від 28.06.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

З таким висновком суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погодитися не може виходячи з наступного.

Згідно з роз`ясненнями п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Допитаний в суді апеляційної інстанції, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив суду, що 22 серпня 2023 року разом з ОСОБА_2 рухались на автомобілі Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_1 . За кермом був ОСОБА_2 . Під час руху в автомобілі виникли технічні несправності, водій припаркував автомобіль, увімкнув аварійку. Зазначає, що ОСОБА_2 намагався розібратись, в чому полягає несправність, а ОСОБА_1 пересів на водійське сидіння. В цей час до них підішли працівники поліції для перевірки документів. Ми надали їм свої документи та пояснили, що автомобіль несправний. Однак працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги, за клопотанням сторони захисту було допитано в якості свідка ОСОБА_2 , пояснив суду, що 22 серпня 2023 року він направлявся у справах разом з ОСОБА_1 на автомобілі Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_1 . За кермом був він, ОСОБА_1 був на пасажирському сидінні. Під час руху в автомобілі виникли технічні несправності, тому він припаркував автомобіль та увімкнув аварійку. Зазначає, що намагався розібратись з несправністю. В цей час до них підішли працівники поліції для перевірки документів, після надання документів на вимогу працівників поліції, останні склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 515054 від 22.08.2023 року, вбачається, що працівниками поліції проводилась відеофіксація події, яка сталася 22.08.2023 року, крім того вказано, що до протоколу додаються вказані відеозаписи з нагрудного відеореєстратора № 473329, 471028, однак матеріали справи даних відеозаписів не містять.

Дніпровським апеляційним судом було направлено запит на адресу Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області про надання інформації, щодо наявності відеозапису фіксації вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У відповідь на запит повідомлено, що надати відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів працівників немає можливості за строком давності.

Так, Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року по справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за вчиненням адміністративного правопорушення працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Отже за відсутності відеозаписів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 , транспортним засобом Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_1 , у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати, що матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження винних дій ОСОБА_1 .

Згідно з п. 2.1 а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в її діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є особа, що повторно протягом року вчинила порушення, передбачене частинами 2-4 ст. 126 КУпАП, тобто повторно керує транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом.

Розглядаючи дану справу, апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ, зокрема у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016), в яких Суд, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що мало наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, наявність складу якого у діях ОСОБА_1 матеріалами справи не доведено.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є необґрунтованим і не узгоджується з вказаними вище вимогами КУпАП.

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, з огляду на вимоги національного законодавства, та, зважаючи на те, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП не доведена, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року, - скасувати.

Постановити нову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко