Номер провадження: 33/813/941/23
Номер справи місцевого суду: 496/3024/23
Головуючий у першій інстанції Горяєв І.М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря - Зєйналової А.Ф.к., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 05 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, навідник 1133 зенітно-артилерійського відділення взводу охорони 2 дивізіону військової частини НОМЕР_1 , старший солдат, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

встановив:

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 05 травня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.

З вказаної постанови вбачається, що 23.04.2023 року о 20.25 год., заступником командира з морально-психологічного забезпечення 2 дивізіону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 був виявлений факт перебування на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) в нетверезому стані військовослужбовця військової служби за контрактом, навідника 1133 зенітно-артилерійського відділення взводу охорони 2 дивізіону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 . В подальшому військовослужбовець військової служби за контрактом старший солдат ОСОБА_1 був доставлений до КНП «ООМЦПЗ» ООР для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Відповідно до Протоколу КНП «ООМЦПЗ» ООР № 000619 від 23.04.2023 року виявлено етиловий спирт у концентрації 0,37 ‰.

Не погоджуючись з постановою Біляївського районного суду Одеської області від 05 травня 2023 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)постановою Біляївського районного суду Одеської області від 28.04.2023 року матеріали справи відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 ч. З КУпАП України були повернуті до ВЧ НОМЕР_1 , для належного оформлення. В мотивування прийнятого рішення, у наведеній ухвалі суду встановлено, що: в протоколі про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у суті правопорушення вказано, що був виявлений факт перебування на території у стані алкогольного сп`яніння, але не зазначено на конкретне місце території; - водночас, відповідальність за ст. 172-20 КУпАП настає у разі, зокрема вчинення адміністративного правопорушення на території військових частин, військових об`єктів, а не на будь-якій невизначеній території; - в протоколі про військове адміністративне правопорушення не зазначена така кваліфікуюча ознака, як «в умовах особливого періоду» або «особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення», як це передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП: у протоколі про військове адміністративне правопорушення не зазначено дату його складання, що також не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Всупереч наведеному вище, зазначені недоліки усунуті не були. замість того, відповідальні особи ВЧ НОМЕР_1 повторно склали новий протокол не за місцем вчинення правопорушення із тими самими реквізитами, проте з викладом іншої фабули;

2)в матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_2 , на які послався суд в оскаржуваній постанові;

3)в ході медичного огляду ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 виявленні не були, а млявість зумовлено тим, що його з обіднього часу утримували різні службовці починаючи з поліцейських і закінчуючи військовими частини без оформлення затримання;

4)ОСОБА_1 , жодних підписів у протоколі та поясненнях не проставляв, бо станом на 23.04.2023 року протокол у його присутності не складався та копію протоколу йому у подальшому вручили після шикування;

5)розпивання алкогольних напоїв за межами військової частини військовослужбовцем, який перебуває в увільненні, виключає відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки увільнення від роботи (посади) - це тимчасове припинення виконання встановлених обов`язків військовослужбовця зі збереженням місця служби та заробітку;

6)ОСОБА_1 23.04.2023 підписував лише протокол медичного огляду, бо інших документів що наразі містяться в матеріалах справи не існувало;

7)ОСОБА_1 пояснив, що він «... 23.04.2023 року біля 13-ї години дня, будучи в увільненні, перебував у салоні автомобілю разом із ним перебував ОСОБА_3 й їх зупинив поліцейський патруль та запідозрив у вживанні алкогольних напоїв, позаяк вони розпивали у салоні пляшку безалкогольного вина. Спочатку поліцейські збирались відправити ОСОБА_3 як водія на медичний огляд за підозрою у вчиненні передбаченого ст. 130 КУпАП правопорушення, однак, дізнавшись про їх належність до ЗСУ, вирішили передати їх до ВСП, а ті вже передали до військової частини для подальшого вирішення їх долі, звідки їх доставили для медичного огляду...». Разом з тим, матеріали справи не містять доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, що є необхідним елементом складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП;

8)в порушення ст. 266-1 КУпАП уповноважені особи ВСП не здійснили огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, хоча за матеріалами останній вину нібито визнав. Якщо ОСОБА_1 вину визнав, то не було підстав для направлення на медичний огляд, який здійснюється виключно за умови невизнання вини;

9)якщо ж ОСОБА_1 вину не визнав, то представлені суду матеріали за протоколом не відповідають дійсності, бо згідно їх змісту, ОСОБА_1 свою вину визнав;

10)на порушення ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол складений пізніше двадцяти чотирьох годин, 25.04.2023 року з моменту нібито виявлення ОСОБА_1 як особи, яка 23.04.2023 року вчинила правопорушення;

11)в порушення вимог ст. 266-1 КУпАП, не виконаний обов`язок щодо долучення до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису проведеного огляду або залучення двох свідків;

12)у порушення ч. 1 ст. 276 КУпАП, протокол не складений за місцем вчинення можливого правопорушення;

13)матеріали адміністративної справи не містять відомостей про наявність наказу командира в/ч НОМЕР_1 , яким би автор наказу (командир підрозділу в/ч) визначався й уповноважувався на складання протоколу, що унеможливлює зробити висновок що він дійсно є уповноваженою особою. Будь-яких достовірних матеріалів (доказів), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення) до протоколу в якому не міститься особистого підпису ОСОБА_1 , окрім суперечливих пояснень від імені ОСОБА_1 та протоколу медичного огляду, не долучено, хоча обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол;

14)до протоколу медичного огляду №000619 від 23.04.2023 року та протоколу про адміністративне правопорушення від 25.04.2023 року не долучена роздруківка технічного засобу «Drager Alcotest 6810», використаного для встановлення факту нібито сп`яніння ОСОБА_1 , що перешкоджає з`ясуванню таких ключових для справи обставин, як температура повітря та інші супутні показники, що притаманні справному технічному засобу;

15)крім того, датою останнього калібрування в порушення інструкції користування приладом «Drager Alcotest 6810» у протоколі медичного огляду №000619 від 23.04.2023 року вказано «23.05.2022 року», тобто, понад передбачені кожні шість місяців, чим ставиться під сумнів результат тесту у 0, 37 % етанолу.

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Одеський апеляційний суд належним чином сповіщав представника ОСОБА_1 - адвоката Мевлід Д.М. про слухання апеляційної скарги на 08 листопада 2023року на 11:15 год.

В судове засідання не з`явилися, заяв, клопотань на адресу Одеського апеляційного суду не надходило.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 та його адвоката Мевліда Д.М.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, при розгляді справи про військове адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол НОМЕР_1 №22 про військове адміністративне правопорушення від 25 квітня 2023 року з якого вбачається, що військовослужбовець військової служби за контрактом старший солдат ОСОБА_1 перебував та виконував обов`язки військової служби на території дислокації 2 дивізіону військової частини НОМЕР_1 в нетверезому стані, що становить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Так, 23 квітня 2023 року о 20:25 год., заступником командира з морально-психологічного забезпечення 2 дивізіону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 був виявлений факт перебування на території військової частини НОМЕР_1 в нетверезому стані військовослужбовця військової служби за контрактом навідника 1133 зенітно артилерійського відділення взводу охорони 2 дивізії військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 . В подальшому ОСОБА_1 був доставлений до КНП «ООМЦПЗ» ООР для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Відповідно до протоколу КНП «ООМЦПЗ» ООР №000619 від 23.04.2023 року виявлено етиловий спирт у концентрації 0,37 ‰;

-протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №000619 від 23 квітня 2023 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 був оглянутий лікарем КНП «ООМЦПЗ» ООР на стан алкогольного сп`яніння. Наявність алкоголю чи іншої речовини у видихуваному повітрі та біологічних середовищах організму: дослужувалось за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», дата останньої калібровки якого 23.05.2022 року, результат якого показав 0,37 ‰, висновок: «тверезий, є факт попереднього вживання алкоголю»;

-письмові пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що 23.04.2023 року був помічений службою військового порядку, оскільки був у нетверезому для військового стані бо пив, свою провину визнає;

-Службова характеристика ОСОБА_1 , якою останній характеризується, як неохайний, погано розуміє моральні вимоги, які притаманні військовослужбовцю, завдання виконує невчасно, потребує обов`язкового контролю;

Для повного та всебічного розгляду справи, судом апеляційної інстанції викликалися в судове засідання, в якості свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , для надання своїх особистих пояснень.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_4 , яка пояснила, що зараз в Україні діє воєнний стан, тому всі військовослужбовці перебувають 24 години на добу у казармі. Казарма - це таке воєнне містечко, де всі військовослужбовці мешкають, кушають, сплять. Якщо декому потрібно вийти за межі воєнного містечка, наприклад до магазину, то вони повинні відпроситися. Так, ОСОБА_1 разом із своїми двома товаришами відпросилися до магазину. А коли повернулися були в нетверезому стані. Саме тому ОСОБА_1 було доставлено до КНП «ООМЦПЗ» ООР, щоб встановити стан алкогольного сп`яніння. В медичному закладі велася відеозйомка, тому все проходило без порушень чинного законодавства. Крім того, пояснила, що всі військовослужбовці при собі мають зброю, тому категорично забороняється вживання алкоголю. Також повідомила суд, що ОСОБА_1 лікувався у психіатричній лікарні, неодноразово порушує статут, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, останній раз за вживання наркотичних речовин. Особа, яка супроводжувала його до медичного закладу ОСОБА_2 є уповноваженою особою на складання протоколу про військове адміністративне правопорушення. Надала до суду докази того, що ОСОБА_1 характеризується, як безвідповідальна людина, яка зловживає спиртним напоями, а також постанову Біляївського районного суду Одеської області від 09 серпня 2023 року з якої вбачається, що останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за вживання наркотичних речовин.

Допитаний свідок ОСОБА_6 , також повідомив суду про те, що ОСОБА_1 разом із двома своїми товаришами попросили, щоб їх відпустили до магазину. Після того, як вони пішли до магазину минуло більше двох трьох годин. ОСОБА_7 разом із товаришами почали шукати, дзвонити їм на телефон, щоб з`ясувати де вони перебувають. Зайшли їх в м. Одеса, біля театру «Музкомедії». ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_5 і запропонував їхати разом, щоб розібратися в ситуації, що склалася. ОСОБА_5 , як військовослужбовець, заступник начальника, має право по посаді складати протоколи про військові адміністративні правопорушення та супроводжувати осіб до медичного закладу. Коли вони прибули до місця, де знаходився ОСОБА_1 , то побачили, що останній знаходиться у нетверезому стані, був зупинений військовим патрулем, поводив себе буйно, кричав. ОСОБА_1 вживав вино, та алкогольний напій «Revo». Потім повезли його до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. У медичному закладі, результат тесту показав 0,37 ‰. Чому лікар написав в результаті огляду - тверезий, не зрозуміло, може помилився, бо результат драгеру був позитивний та прописаний у протоколі медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №000619 від 23 квітня 2023 року.

Допитаний свідок ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 разом із двома товаришами відпросились піти до магазину. До військової часті не повернулись. За минуванням приблизно двох годин, почали їх розшукувати. Знайшли в м. Одесі, хоча частина знаходиться в Одеській області м. Біляївка. Перебував ОСОБА_1 у нетверезому стані. ОСОБА_2 сам відвіз ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також, повідомив суд про те, що ОСОБА_1 з самого початку не заперечував факт вживання ним алкогольних напоїв. ОСОБА_2 сказав, він може складати протоколи про військове адміністративне правопорушення, а також супроводжувати військовослужбовців до медичного закладу, за відповідним наказом керівництва. Про ОСОБА_1 також зазначив, що останній характеризується тим, що може вживати алкогольні напої, це він робить регулярно, може вживати наркотичні речовини.

Отже, пояснення які були надані свідками: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є обґрунтованими, повними, які узгоджуються із матеріалами справи та доповнюють їх у повному обсязі, у зв`язку із чим Одеський апеляційний суд не вбачає підстав для визнання показань вказаних свідків неналежними чи недопустимими доказами.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що: в матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_2 , на які послався суд в оскаржуваній постанові; в ході медичного огляду ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 виявленні не були, а млявість зумовлено тим, що його з обіднього часу утримували різні службовці починаючи з поліцейських і закінчуючи військовими частини без оформлення затримання; ОСОБА_1 , жодних підписів у протоколі та поясненнях не проставляв, бо станом на 23.04.2023 року, протокол у його присутності не складався та копію протоколу йому у подальшому вручили після шикування, спростовуються вищевказаними поясненнями свідків.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи та узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які, на переконання апеляційного суду, були в повній мірі досліджені судом, з огляду на наступне.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України (далі - ЗСУ) і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього розпорядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби ЗСУ, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.

Статтею 241 вказаного Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Усі військовослужбовці ЗСУ незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

З матеріалів справи, а саме із Довідки Міністерства оборони України військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2023 року, вбачається що ОСОБА_1 старший солдат контрактної служби перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_2 , 23 квітня 2023 року близько 20 год. 25 хв. був виявлений в районі театру «Музкомедія» у стані алкогольного сп`яніння у умовах особливого періоду, що підтверджується протоколом медичного огляду.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 було складено протокол про військове адміністративне правопорушення НОМЕР_1 №22 від 25.04.2023 року та.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово був подовжений Указами Президента і до сьогоднішнього дня.

Отже, станом на 23.03.2023 року (день події у цій справі) особливий період в Україні тривав. Тобто дії ОСОБА_1 , що зафіксовані протоколом від 25.04.2023 року, вчинені в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

З пояснень, наданих свідками в судовому засіданні Одеського апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_1 23.04.2023 року не перебував у звільненні, не перебував у відпустці, йому за усною домовленістю було надано час, щоб відвідати магазин та купити необхідні йому речі. Замість цього, ОСОБА_1 покинув військову частину, яка знаходиться у Одеській області м. Біляївка та поїхав до м. Одеса, де в подальшому його було виявлено патрульними у нетверезому стані.

Відтак, з аналізу наведених вище норм, в сукупності доказів вбачається, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, а саме вживання спиртних напоїв, вчинені в умовах особливого періоду, така особа винна у вчиненні виявленого правопорушення, підлягає адміністративній відповідальності, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Доводи правопорушника ОСОБА_1 про те, що згідно диспозиції статті 172-20 КУпАП особа має перебувати на території військової частини, а не в м. Одесі (де його було знайдено), є безпідставними, так як на думку Одеського апеляційного суду , ОСОБА_1 за наданими до суду доказами повинен був знаходитися на території військової частини НОМЕР_3 , в період особливого стану, а не за її межами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з вищезгаданого протоколу про військове адміністративне правопорушення, він складені чітко до вимог ст.256 КУпАП при свідках та посадовою особою.

Крім того, слід зазначити, що правопорушник ОСОБА_1 в протоколі про військове адміністративне правопорушення розписався, отже погоджувався з інкримінованими йому правопорушенням, будь яких заперечень та пояснень не надавав.

Крім того, свою вину у вчиненому правопорушенні він визнав, що підтверджується його особистими поясненнями.

Виходячи з вищевикладеного, не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що його пояснення є неналежними і не допустимим доказами, оскільки, будь-яких скарг на дії адміністрації військової частини суду апеляційної інстанції надано не було.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони військової частини НОМЕР_1 на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення під час огляду на стан сп`яніння положень ст. 266-1 КУпАП, так як не було застосовано технічні засоби відеозапису, - не заслуговують на увагу, оскільки були залучені свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , про що вказано у протоколі про військове адміністративне правопорушення.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про сумніви щодо показів приладу «Drager Alcotest 6810», оскільки датою останнього калібрування в порушення інструкції користування даним приладом у протоколі медичного огляду №000619 від 23.04.2023 року вказано «23.05.2022 року», тобто, понад передбачені кожні шість місяців, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння в медичному закладі було проведено за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810».

Згідно ч. 3 чинного наказу МВС України від 01 березня 2010 р. №33, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2010 р. за №262/17557, до переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння серед інших відноситься газоаналізатор "Alcotest 6810". Відповідно до інструкції з експлуатації газоаналізатора "Alcotest 6810" його повна назва «Drager Alcotest 6810».

Відповідно до «Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 09 листопада 2004 р. №1497, ввезення на митну територію, реалізація та застосування в Україні медичних виробів дозволяється тільки після їх державної реєстрації. Таким чином, на момент продажу та введення у експлуатацію будь-який медичний виріб повинен мати чинне Свідоцтво про державну реєстрацію. Окремі, виключення щодо цієї вимоги можуть визначатись міністерством охорони здоров`я у встановленому порядку.

Медичний виріб «Drager Alcotest 6810» був зареєстрований в Україні у встановленому порядку і внесений до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно Свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10 лютого 2010 р., Назва ВМ: Прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com. Alcotest 6510, Alcotest 6810. Виробник: Drager Safety AG & Co.KGaA, Germany. Свідоцтво дійсне до 10 лютого 2015 р..

У випадку, коли медичний виріб вже введено у експлуатацію і він застосовується за прямим призначенням, а термін дії Свідоцтва про державну реєстрацію на нього закінчився, користувач має право використовувати цей виріб, як мінімум, протягом терміну, вказаного в експлуатаційній документації.

Свідоцтва про державну реєстрацію можуть бути безстроковими, а можуть мати обмежений термін дії, а частина виробів має встановлений виробником термін експлуатації більший від цього терміну.

Таким чином, використання медичних виробів, які були завезені в Україну, придбані споживачем та введені у експлуатацію протягом часу дії Свідоцтва про державну реєстрацію, після закінчення дії такого Свідоцтва є можливим. Також процедура реєстрації та перереєстрації виробів медичних регламентується для виробника та/або його представника в Україні, а не користувача таких виробів. При втраті чинності свідоцтва про державну реєстрацію забороняється не взагалі використання раніше закупленої і введеної в експлуатацію медичної техніки, а лише її ввезення в Україну та розповсюдження (продаж) кінцевому споживачу за призначенням.

Таким чином, використання медичних виробів Alcotest 6810 виробництва Drager Safety AG & Co.KGaA, Germany, які були завезені в Україну, придбані споживачем та введені у експлуатацію протягом часу дії свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10 лютого 2010 р., після закінчення дії вказаного Свідоцтва (10 лютого 2015 р.) є можливим за умови дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки.

Згідно Міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, що затверджено Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747, міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, установлений 1 раз на рік.

Як було встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 проходів огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager 6810 - 23.04.2023 року, коли датою калібрування цього приладу є 23.05.2022 року.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Суд також враховує, що у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого, звертається увага на те, що виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту.

Позиція ОСОБА_1 , яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам законності та обґрунтованості, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту з метою ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Слід також зазначити, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 05 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова