Справа №: 307/5368/23
Провадження № 3/307/1991/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк М.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , не працюючої

за вчинене правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 940306 від 15 листопада 2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 , ухилялась від виконання, передбачених ст. 150 СК України батьківських обов`язків, що виразилося в тому, що її малолітній син ОСОБА_2 , 2009 року народження, розповсюдив фотографії образливого характеру ОСОБА_3 , чим скоїв правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 3 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність для батьків за вчинення неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Вказане свідчить, що для притягнення особи до відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП має бути доведено належними та допустимими доказами вчинення її неповнолітньою дитиною визначеного віку адміністративного правопорушення.

Таким чином доказуванню підлягає факт батьківства, вік дитини та ознаки складу конкретного правопорушення вчиненного дитиною.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП полягає у вчиненні неповнолітнім віком від 14 до 16 років правопорушення передбаченого КУпАП.

Відтак, суб`єкт владних повноважень зазначаючи в протоколі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП повинен вказати яке правопорушення та як було вчинено неповнолітнім з посиланням на конкретну статтю КУпАП.

Таким чином, оскільки диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП має бланкетний характер, то притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП можливе лише за наявності в діях неповнолітнього віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років ознак правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 940306 від 15 листопада 2023 року зазначено, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, а саме: розповсюдив фотографії образливого характеру ОСОБА_3 .

Так, статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

При цьому такі дії мають вчинятися безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян.

Об`єктом данного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторонни правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є наслідки у вигляді порушення громадського спокою і спокою громадян.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

З суб`єктивної сторонни правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Крім того, за змістом диспозиції ст. 173 КУпАП обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони, яка є складовою правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. Тобто, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством.

При цьому імперативною складовою наявності в діях особи адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є те, що дії особи повинні порушувати громадський порядок і спокій громадян.

До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції додано заяву ОСОБА_3 та письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

При цьому з матеріалів справи вбачається, що неповнолітній ОСОБА_2 розповсюдив фотографії образливого характеру вчителя ОСОБА_3 у соціальній мережі.

Таким чином, в данному випадку в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Враховуючи те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП можливе лише за наявності в діях неповнолітнього віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років ознак правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, а судом не встановлено та матеріалами справи не доведено, що в діях ОСОБА_2 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, то за таких обставин і в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Крім цього, з матеріалів справи слідує, що вони не містять жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП. Так, суб`єктом складення адміністративного протоколу не долучено до матеріалів копію документів на підтвердження батьківства ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки всі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачить на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважаю, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, не доведена, а справа про адміністративне правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст. 40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.Д.Стецюк