Провадження № 3/369/7046/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.10.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Заєць А. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне серії ААД № 285169, 11 вересня 2023 року о 09:05 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Avensis», днз НОМЕР_1 , по вул. Грушевського в м. Боярка Фастівського району Київської області, здійснила проїзд на залізничний переїзд при увімкненому забороняючому (червоному) сигналі світлофора, порушивши пп. «в» п. 20.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Будь-яких клопотань про її участь в судовому засіданні не надходило, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки її явка до судового засідання не є обов`язковою.

Захисник Заєць А. С. в інтересах ОСОБА_1 просила суд закрити провадження у справі щодо її довірительки, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, оскільки, в матеріалах справи № 369/16310/23, відсутні докази, які б підтверджували факт вчинення її довірителькою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП. Разом з цим, просила суд допитати в якості свідка пасажирку ОСОБА_2 , яка була в автомобілі разом з ОСОБА_1 під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

Клопотання захисника Заєць А. С. про допит свідка ОСОБА_2 судом задоволено у повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомила, що вони з ОСОБА_1 їхали того дня до лікарні та вказувала, що на переїзді горіло зелене світло світлофору, оскільки шлагбаум був відкритий вони здійснили рух, тобто вони не рухались на забороняючий сигнал світлофора. Зазначила, що за їхнім автомобілем і позаду також рухалися транспортні засоби.

Вислухавши доводи захисника Заєць А. С., пояснення свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши надані суду докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч 2 ст. 123 КУпАП передбачена відповідальність водіїв за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Згідно з пп. «в» п. 20.5 ПДР України, рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

За таких обставин, вислухавши доводи захисника Заєць А. С., пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, серед яких, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 285169 від 11 вересня 2023 року, суд дійшов висновку, що усне клопотання захисника Заєць А. С., підлягає задоволенню, оскільки в даній конкретній справі відсутні будь-які докази на підтвердження винуватості її довірительки ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 285169 від 11 вересня 2023 року.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Згідно з ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 123 ч. 2, 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 ч. 2 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 123 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 285169 від 11 вересня 2023 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак