Провадження № 33/811/410/23 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

за участю:

представника митниці - Зирянова О.Ю.,

представника особи, щодо якої складено протокол про

порушення митних правил ОСОБА_1 - адвоката Стеця Р.Я.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Стеця Ростислава Ярославовича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 08.02.2022 щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 483 МК України,

встановив:

Цією постановою

ОСОБА_1 , громадянина України, пенсіонера, місце роботи - ТОВ "МЕТКОМТЕХ" (), місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 483 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 11 592 307,46 гривень.

Конфісковано в дохід держави виявлені, згідно протоколу №2636/20900/21 від 14.12.2021 року товари.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 496,20 гривень судового збору.

З постанови суду першої інстанції вбачається, що 26.10.2021, на запит Львівської митниці від 10.06.2021 №7.4-1/20-01/4/13260, листом Держмитслужби від 25.10.2021 № 26/26-04/7.4/247 отримано відповідь митних органів Польщі (лист від 20.08.2021 № 0201-IGM.541.945.2021.2.BM), якою підтверджено 26 фактів оформлення товарів «взуття, одяг, сумки, іграшки, текстильні вироби в асортименті», відправником яких заявлено німецьку компанію «COTEX». Дані товари переміщувалися на адресу ТОВ "МЕТКОМТЕХ" (), а їх митне оформлення здійснено за наступними митними деклараціями: UA209180/2019/66203 від 08.10.2019, UA209180/2019/75948 від 15.11.2019, UA209180/2019/76976 від 19.11.2019, UA209180/2019/81864 від 05.12.2019, UA209170/2019/700527 від 10.12.2019, UA209170/2019/701992 від 14.12.2019, UA209170/2019/703721 від 19.12.2019, UA209170/2019/704084 від 20.12.2019, UA209170/2019/706060 від 28.12.2019, UA209170/2020/755 від 09.01.2020, UA209170/2020/1340 від 11.01.2020, UA209170/2020/1393 від 11.01.2020, UA209170/2020/1849 від 14.01.2020, UA209170/2020/2188 від 15.01.2020, UA209170/2020/3141 від 20.01.2020, UA209170/2020/3652 від 21.01.2020, UA209170/2020/4416 від 24.01.2020, UA209170/2020/4561 від 24.01.2020, UA209170/2020/6849 від 01.02.2020, UA209170/2020/6853 від 01.02.2020, UA209170/2020/7782 від 05.02.2020, UA209170/2020/8078 від 06.02.2020, UA209170/2020/8745 від 08.02.2020, UA209170/2020/9183 від 10.02.2020, UA209170/2020/10354 від 14.02.2020, UA209170/2020/11095 від18.02.2020, в яких зазначено вид товару, його вагу, рахунок-фактуру та вартість.

Відповідно до документів, які було подано до митного оформлення вказаних митних декларацій, продавцем та відправником товарів є німецька компанія COTEX (Loeb Strasse 15, 54292 - Trier), покупцем, декларантом та особою, відповідальною за фінансове врегулювання - ТОВ "МЕТКОМТЕХ" (, 79040, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 224, оф. 3). Місце завантаження - Польща. Загальна фактурна вартість вказаних товарів становить - 11 592 307,46 грн.

Разом з тим, митними органами Німеччини листом від 01.07.2021 №Z4663-2021-UA.800066-DVIII.A.22 (лист Держмитслужби №20/20-02-01/7.4/2162 від 06.07.2021) повідомлено, що відповідно до наявних баз даних компанія «COTEX» за адресою: 54292 Trier Loeb Strasse 15 Німеччина, не існує і не зареєстрована. Це обґрунтовано тим, що назва фірми була запозичена попереднім власником і було далі використано відому назву торгової марки COTEX. Однак підприємство офіційно зареєстровано в Німеччині за ім`ям власника: ОСОБА_2, АДРЕСА_2 та номером EORI DЕ37894. Експорт товарів до України цією фірмою з Німеччини не здійснювався.

Вказані поставкитоварів здійснювалися відповідно до зовнішньоекономічних контрактів № 03-01 від 03.01.2020 та № 01-10 від 01.10.2019, укладених між німецькою компанією COTEX (Loeb Strasse 15, 54292 - Trier), в особі директора ОСОБА_2 з одного боку, та ТОВ "МЕТКОМТЕХ" (, 79040, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 224, оф. 3), в особі директора ОСОБА_3 .

Усі вказані митні декларації та товаросупровідні документи до них у відділ митного оформлення № 1 митного поста "Городок" Галицької митниці Держмитслужби (Львівської митниці ДФС) було подано громадянином України ОСОБА_1 , керівником ТОВ "МЕТКОМТЕХ" ().

Таким чином громадянином України ОСОБА_1 , вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника товарів.

На дану постану подав апеляційну скаргу адвокат Стець Р.Я., який просить: поновити строк апеляційного оскарження; постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити. Вважає постанову незаконною, необгрунтованою через неправильне застосування норм матеріального та процесуального законодавства.

Апелянт зазначає, що строк апеляційного оскарження ним пропущено з поважної причини оскільки розгляд справи в суді першої інстанції відбувся у його та довірителя відсутності, а про оскаржуване рішення стало відомо після отримання копії рішення - 05 липня 2022 року. Судом першої інстанції, на підставі відповідей на адвокатські запити, підтверджено, що ОСОБА_1 скеровувались листи та копію рішення, але по іншій адміністративній справі. Отже внаслідок помилкової відповіді Галицького районного суду м. Львова про те, що ОСОБА_1 особисто, 08.04.2022, вручено копію постанови, порушено його конституційне право на доступ до правосуддя, що являється порушенням вимог ст.6 Європейської Конвенції з прав людини, а також ст. 13 даної Конвенції. Тим самим ОСОБА_1 фактично отримав заборону оскаржити судове рішення стосовно нього. У зв`язку з зазначеним вище апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження.

Щодо апеляційних вимог по суті постанови від 08.02.2022 то апелянт свої вимоги мотивує наступним. ОСОБА_1 категорично не погоджуюсь з відомостями викладеними в протоколі, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам.

У протоколі від 14.12.2021 р. службові особи Львівської митниці вказали недостовірні відомості, зазначивши, що притягається до відповідальності - ОСОБА_1 який працює, в ТзОВ "МЕТКОМТЕХ".

Однак, згідно даних ЄДРПОУ ( Єдиного державного реєстру ) ОСОБА_1 , з 17.04.2020 не працює та не являється керівником вказаного товариства, оскільки продав корпоративні права та звільнений з посади директора. Окрім цього, в наведеному протоколі не вказано достовірні відомості щодо фактичного часу отримання Митним органом відомостей про обставини діяльності німецької компанії СОТЕХ, що вплинуло на реальний період часу щодо виявлення митним органом згаданого порушення. Більше того у матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження, що вказаний протокол про порушення митних правил №2636/20900/21 від 14 грудня 2021 року був отриманий ОСОБА_1 .

Апелянт наголошує, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи в суді, оскільки на його ім`я скеровувалися повідомлення на адреси в містах Харкові та Львові, які належать ТзОВ "МЕТКОМТЕХ" до якого він з 17.04.2020 не має відношення. Відтак розгляд справи проведено з порушенням вимог ст. 256 МК України.

Апелянт наполягає, що у справі не зібрано доказів, які б у їх сукупності відповідали критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України. Допущена митним органом неповнота та неправильність унеможливлювала об`єктивний розгляд справи та прийняття судом законного, обґрунтованого рішення. Відповідно до ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що у протоколах про порушення митних правил зазначено, що митні декларації (перераховані у постанові суду) датовані від 08.10.2019 по 18.02.2020 та товаросупровідні документи до них у відділ митного оформлення N 1 митного поста "Городок" Галицької митниці Держмитслужби було подано громадянином України ОСОБА_1 , керівником ТОВ "METKOMTEX" (код ЄДРПОУ 3939446). Однак матеріали адміністративної справи не містять належних фактів та відомостей про те, що саме ОСОБА_1 , як керівник ТзОВ "МЕТКОМТЕХ" здійснював перевірку та оформлення товару під час його переміщення через митний кордон, подавав документи для митного оформлення, зокрема митні електронні декларації та інші супровідні документи.

Поза увагою суду залишилася наявні довіреності від 06.05.2019, 23.12.2019 видані ОСОБА_4 за підписом керівника ТзОВ "МЕТКОМТЕХ" ОСОБА_1 вчиняти дії від імені ТзОВ "МЕТКОМТЕХ", що виникають з адміністративних та господарських правовідносин, бути представником в держаних митних органах, в тому числі при подачі документів для митного оформлення і пред`явлення вантажу для огляду.

Апелянт наполягає, що в діях ОСОБА_1 не було складу адміністративного правопорушення за які його б можна було притягнути до адміністративної відповідальності та які б мали бути встановлені судом при всебічній та повній оцінці всіх доказів.

Також апелянт вважає, що накладення адміністративного стягнення відбулося за спливом строків притягнення особи до відповідальності у справах про порушення митних правил, тобто з порушенням ст. 467 МК України, та строку накладення стягнення після 6 місяців з дня виявлення правопорушення.

Апелянт покликається, що митний орган був обізнаний ще 28.05.2021 про той факт, що німецька компанія COTEX(54292 Trier Loeb Strasse 15 Німеччина) за вказаною адресою не існує і не зареєстрована. Це підтверджено матеріалами справи зокрема листом - запитом від Галицької митниці скерованого до митних органів Польщі № 7.4-1/20-01/13260 від 10.06.2021, де зазначено про лист від 28.05.2021 і те, що німецька компанія COTEX за адресою:54292 Trier Loeb Strasse 15 Німеччина, не існує і не зареєстрована.

Відповідно на момент складення протоколу про порушення митних правил №2636/20900/21 14.12.2021 року сплинув шестимісячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В апеляційну інстанцію ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду апеляції, однак в суді присутній його представник, який не заперечував проти розгляду справи без довірителя.

Заслухавши думку представника митниці Зирянова О.Ю., який просив відмовити у задоволені апеляційних вимог адвоката Стеця Р.Я. перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

На думку апеляційного суду, особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова судді Галицького районного суду м. Львова прийнята у судовому засіданні 08 лютого 2022 року без участі правопорушника, якому скеровувалися повідомлення про розгляд справи у Галицькому районному суді м. Львова, про що свідчать матеріали справи, зокрема, роздруківка із відстеження відправлень Укрпошти, згідно, яких ОСОБА_1 отримував повідомлення із Галицького районного суду м. Львова та Львівської митниці, а тому, суд першої інстанції, визнав можливим провести розгляд справи у його відсутності.

Дані з листа голови Галицького районного суду м. Львова від 22.03.2023, скерованого на адресу адвоката Стеця Р.Я. та секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав люди свідчить, вбачається, що ОСОБА_1 у справі № 461/10362/21 було скеровано поштовим засобом зв`язку 08.02.2022 копію постанови, що підтверджено копією листа з вих. № 3/461/219/22 (М), однак у подальшому не виявлено в реєстрі тре-номеру про відправлення копії постанови по даній справі.

Відтак п оважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою противоправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

У ст. 489 МК України зазначено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у постанові адміністративного правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у оскаржуваному рішенні доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України.

Представник - адвокат Стець Р.В. в суді апеляційної інстанції наполягав, що оскільки прямого умислу у ОСОБА_1 на вчинення дій спрямованих на переміщення через митний кордон України товару з приховування від митного контролю шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника товарів, не було то і підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, за ч.1 ст.483 МК України, немає.

Представник митниці в суді апеляційної інстанції наголосив, що саме 26.10.2021 були отриманні остаточні підтвердження від митних органів Польщі про 26 фактів оформлення товарів відправником яких заявлено німецьку компанію «COTEX». Відповідно 14.12.2021 року був сформований протокол про порушення митних правил № 2636/20900/21 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що з врахуванням наявних в матеріалах справи документів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є порушення митних правил передбачене ч.1 ст. 483 МК України, оскільки матеріалах справи наявні електронні декларації, з 08.10.2019 по 18.02.2020 завірені підписом та даними декларанта як «79040 м. Львів, вул. Городоцька, 224, оф.3, ОСОБА_1 НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с.1-254 т. 2).

Покликання апелянта про те, що ОСОБА_1 не знав з ким мав ділові відносини є необгрунтованим з врахуванням терміну трудових відносин, зокрема в період 2019-2020 роках, а відтак перекладення уваги на ОСОБА_4 , якому було видано довіреність від імені ОСОБА_1 , на вчинення ряду повноважень є безпідставним.

Стосовно строку накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , то у протоколі № 2636/20900/21 від 14.12.2021 чітко встановлено, що саме 26.10.2021 на запит Львівської митниці від 10.06.2021 № 7.4-1/20-01/4/13260 листом Держмитслужби від 25.10.2021 № 26/26-04/7.4/247 отримано відповідь митних органів Польщі ( лист від 20.08.2021 № 0201-IGM.541.945.2021.2BM), якою підтверджено 26 фактів оформлення товару, відправником яких заявлено німецьку компанію «COTEX».

Згідно змісту ст.483 МК України, відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей про товари та відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Разом з тим, триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності.

Такі правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Триваючими слід вважати правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Оскільки з моменту виявлення митними органами вчинення правопорушення до моменту притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил оскаржуваною постановою не пройшло 6 місяців, підстави для скасування оскаржуваної постанови з цих мотивів відсутня.

Згідно з к/96-ВР від 28.06.1996">ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Враховуючи докази, які суд першої інстанції взяв до уваги, давши їм належну оцінку, та поклав в основу обвинувачення, суд апеляційної інстанції знаходить доводи скаржника про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, безпідставними.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги наведені обставини справи, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги .

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 483, 530 МК України, суд апеляційної інстанції, -

постановив:

Поновити представнику - адвокату Стецю Ростиславу Ярославовичу строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Стеця Ростислава Ярославовича, в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 08 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА