Справа № 464/6244/22 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 33/811/481/23 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу адвоката Карпінської Олени Борисівни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 13 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок судового збору.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 29.11.2022 о 09.45 год. на пр. Червоної Калини, 78 у м. Львові, керував автомобілем марки «Renault Scenic», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, розширені зіниці, почервоніння шкіри), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Карпінська О.Б. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сихівського районного суду м.Львова від 13 березня 2023 року та провадження відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд не забезпечив всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, при розгляді справи суддею не були всебічно та повно досліджені докази, якими обґрунтовувалась підстави притягнення апелянта до відповідальності, оскаржувана постанова є незаконною, такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що жодним з доказів не встановлено та не підтверджено висновки відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме висновки про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому він не може бути притягнений до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що в протоколі зазначається місце складання протоколу та місце вчинення адміністративного правопорушення: м.Львів, пр. Червоної Калини, 78, а відповідно до відеозапису з нагрудних камер поліцейських, вбачається, що події відбуваються на території Львівського міського центру реабілітації «Джерело», який знаходиться за адресою: м.Львів, пр. Червоної Калини, 86 А. Зазначене свідчить про невідповідність даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №363937 від 29.11.2022, фактичним обставинам події, а тому зазначений протокол не може слугувати доказом у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Вважає, що відеозапис з нагрудних камер є недопустимим доказом, тому що такий здійснено фрагментарно, а отже він може містити в собі неправдиві відомості, протокол не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення. Таким чином, зважаючи на суперечливі докази, які містяться в матеріалах справи, відсутність повного відеозапису не дає можливості встановити дійсну хронологію подій, а саме факт руху автомобіля, його зупинки, причини такої, встановлення особи, яка керувала транспортним засобом.

В судове засідання апеляційного суду, 31.05.2023 ОСОБА_1 та його захисник адвокат Карпінська О.Б. не прибули, хоча належним чином були повідомленими про час та місце судового засідання. Натомість, адвокат Карпінська О.Б. подала клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із короткотривалою відпусткою її чоловіка, який є військовослужбовцем, а також у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному у зв`язку із стаціонарним лікуванням, однак, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин адвокатом до клопотання не долучено.

Окрім того, на адресу апеляційного суду 31.05.2023 надійшло клопотання адвоката Буряка А.Ю. про відкладення розгляду справи та надання матеріалів справи для ознайомлення, однак в матеріалах справи не міститься документів, що підтверджують повноваження вказаного адвоката на представництво інтересів ОСОБА_1 у даній справі.

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення розумних строків розгляду справи, відсутності підтверджень поважності причин неявки ОСОБА_1 та його захисника адвоката Карпінської О.Б. у судове засідання, а також те, що судові засідання в суді апеляційної інстанції неодноразово відкладались за клопотанням сторони захисту, зокрема, 21.04.2023, 12.05.2023, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Карпінської О.Б.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №363937 від 29.11.2022 (а.с.1), даними відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів інспекторів патрульної поліції (а.с.2), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що засвідчили факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.4,5), постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №727494 від 29.11.2022, що стало причиною зупинки (а.с.6), яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №363937 від 29.11.2022 (а.с.1), ОСОБА_1 29.11.2022 о 09.45 год. на пр. Червоної Калини, 78 у м. Львові, керував автомобілем марки «Renault Scenic», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, розширені зіниці, почервоніння шкіри), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На переконання апеляційного суду, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, у такому містяться вся необхідна інформація. Викладені в протоколі обставини підтверджуються даними даними відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів інспекторів патрульної поліції (а.с.2), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що засвідчили факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.4,5), постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №727494 від 29.11.2022. З даним протоколом ОСОБА_1 ознайомився, зазначивши, що алкоголь не вживав, дії інспекторів вважає помилковими.

Незгода апелянта із зазначеним у протоколі місцем вчинення адміністративного правопорушення не може бути підставою для скасування постанови, оскільки не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, та не впливає на правильність висновків суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як слідує з наявного у матеріалах справи відеозапису, працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, що узгоджується з викладеними вище законодавчими вимогами.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 173471 від 10.11.2022 року(а.с.1) вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_1 були: запах алкоголю з порожнини рота, розширені зіниці, почервоніння шкірних покривів обличчя.

З огляду на наведені ознаки, у працівника поліції виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом події, який містить фіксацію обставин події, з яких вбачається, що при висловленні працівниками поліції пропозиції ОСОБА_1 останніми (працівниками поліції) було встановлено наявність достатніх підстав для огляду ОСОБА_1 . Так, з відеозапису чітко видно, як ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно взятий до уваги як доказ винуватості у вчиненні даного правопорушення відеозапис з нагрудної камери поліцейського, зважаючи на ту обставину, що він є неповним, а тому не може бути визнаний судом належним доказом по справі, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки наявна обставина не є підставою визнання такого доказу неналежним, про що зазначено в апеляційній скарзі.

Так, на відеозаписі безперервно та повно зафіксовано відмову водія від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння від повідомлення причин зупинки, неодноразового пропонування пройти огляд, роз`яснення прав, наслідків відмови і до повідомлення про складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 13 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Карпінської Олени Борисівни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.