ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1126/23 Справа № 203/1642/23 Суддя у 1-й інстанції - Смольняков О. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника, - адвоката Боровенського Р.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката на постанову Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 26.02.2023 року, 23 год 30 хв., м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького буд. 2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Lexus ES 300h, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився на камеру 473362, 472231, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляції:

- адвокат Боровенський Р.Ю. постанову судді скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що поліція безпідставно зупинила водія ОСОБА_1 , а тому останній не повинен був вимоги працівників поліції, а отже, всі процесуальні документи не можуть бути належними на допустимими.

Зазначає, що в ОСОБА_1 не було належним чином запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Вказує, що наявне в матеріалах справи направлення не відповідає вимогам документа, оскільки в ньому не заповнені усі реквізити, що свідчить про порушення процедури огляду особи.

Окрім цього вказує на провокацію з боку співробітників поліції, яка полягала в тому, що останні при погодженні ОСОБА_1 пройти будь-який огляд на стан сп`яніння, повідомляють йому, що він може відмовитися від проходження огляду.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 126369 від 26 лютого 2023 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом поліцейського УПП в Дніпропетровській області від 26 лютого 2023 року, відповідно до якого, було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та під час спілкування з яким, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився; відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; направленням водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ствердження адвоката про безпідставність зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , не є переконливим та таким, що спростовує висновки суду про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, відповідно до змісту рапорту поліцейського, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України Про національну поліцію, а саме у зв`язку з тим, що є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 31 Закону України Про Національну поліцію, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких є перевірка документів особи та зупинення транспортного засобу.

Що стосується посилання на те, що наявне в матеріалах справи направлення не відповідає вимогам документа, оскільки в ньому не заповнені усі реквізити, що свідчить про порушення процедури огляду особи, то вони є безпідставним, оскільки не заповнення поліцейськими граф: огляд проводився за допомогою та результат огляду, в даному конкретному випадку не повинні були заповнюватися, оскільки ОСОБА_1 не проходив огляд за допомогою алкотестеру. Відсутність посилання в направленні на серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення, хоча і має місце, однак за наявності інших відомостей в направленні, не може вказувати на його неналежність або недопустимість, а отже, і не свідчить про порушення інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Доводи адвоката стосовно наявності ознак провокації з боку співробітників поліції, яка полягала в тому, що останні при погодженні ОСОБА_1 пройти будь-який огляд на стан сп`яніння, повідомляють йому, що він може відмовитися від проходження огляду, також не є слушними, оскільки відповідно до відеозапису, співробітники неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 його право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. При цьому останній хоча і запевняв поліцейських, що він не вживав алкоголю, проте відмовлявся пройти той чи інший огляд.

Таким чином, сам по собі факт декларування поліцейським вимог ст. 130 КУпАП, а також роз`яснення ОСОБА_1 його прав, не може бути розцінене як провокація або тиск на ОСОБА_1 .

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Боровенського Р.Ю., - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко