П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ікорська Є. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

02.10.2023 о 12:10 год. за адресою: вул. Борисоглібська, 16, м. Київ, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнився у безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився біля правого краю проїзної частини, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. п. 2.3(б), 10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що проїжджа частина не мала дорожньої розмітки. Вважає, що на тій ділянці дороги водій Volkswagen Golf повинна була дати йому дорогу.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та просила ОСОБА_1 визнати винним, оскільки він перестроювався з лівої у праву смугу, на якій у цей час знаходився її автомобіль, та продовжив рух, не пропустивши її. На підтвердження вини ОСОБА_1 надала фотознімки з місця ДТП.

Аналізуючи докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважаю, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Як убачається з письмових пояснень ОСОБА_1 від 02.10.2023, останній рухався по вул. Борисоглібська у м. Києві, у сторону вул. Набережно-Хрещатицька та, проїжджаючи біля будинку 15-А, відчув удар у праву частину автомобіля та зупинився, після чого викликав працівників поліції.

Відповідно до письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 02.10.2023, остання рухалась по вул. Борисоглібська у м. Києві, виїжджаючи з двору, зупинилась, щоб пропустити всі транспортні засоби. У той час, у її ліве крило транспортного засобу в`їхав транспортний засіб Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 . Після чого, водій вийшов з автомобіля та сказав, що задивився на дорожній знак.

Зі схеми місця ДТП від 02.10.2023 убачається, що у одному напрямку біля будинку 16 по вулиці Борисоглібська у місті Києві знаходяться автомобілі. Автомобіль «1» Renault Megane переднім лівим колесом розташований на відстані від лівого бордюрного каменю - 4,4 м, а заднім лівим на відстані 4,1 м, що узгоджується з тим, що транспортний засіб Renault Megane мав намір перестроїтись у праву смугу.

Транспортний засіб «2» Volkswagen Golf розташований на відстані 1,3 м і 0,7 м від правого бордюрного каменю переднім та заднім правим колесом відповідно.

Як убачається із фотознімків, долучених до матеріалів справи потерпілою, у транспортного засобу Renault Megane пошкоджено праву частину транспортного засобу, а у транспортного засобу Volkswagen Golf пошкоджено ліву передню частину бамперу, при цьому фактичне розташування обох автомобілів на дорозі в повній мірі відповідає поясненням потерпілої та спростовує пояснення ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 11.1 Правил дорожнього руху України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16 5.16 «Напрямки руху по смугах», 5.17.1 5.17.1 «Напрямок руху по смугах», 5.17.2 5.17.2 «Напрямок руху по смугах», а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У будь-якому випадку пунктом 10.11 Правил дорожнього руху України визначено, що у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Як убачається з матеріалів справи, водій транспортного засобу Renault Megane мав намір перестроїтись у праву смугу, рухаючись у лівій смузі проїжджої частини, указана обставина підтверджується фотознімками, поясненнями потерпілої, схемою місця ДТП.

Пояснення ОСОБА_1 , надані у судовому засіданні, суддя сприймає критично, оскільки такі не узгоджуються з матеріалами справи та наданими потерпілою поясненнями у судовому засіданні.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, стимулювання його до правомірної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Слід також врахувати, що невизнання провини у даному випадку свідчить про небажання ОСОБА_1 нести відповідальність за свої дії як в адміністративному провадженні, так і у вигляді цивільно-правової відповідальності з відшкодування заподіяної шкоди за наслідками вчиненої дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, обраною позицією щодо заперечення своєї провини з боку ОСОБА_1 , вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 124, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Єлізавета ІКОРСЬКА