САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2692/23
Провадження №3/726/1662/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, не працюючого, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - за ч.4 ст. 121 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно з наданим на розгляд суду протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 311031 від 25 жовтня 2023 року, складеним щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 121 КУпАП: «25.10.2023 о 21:50 по вул. Головна, 45 в с. Чорнівка Чернівецького району Чернівецької області гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Е 200 CDI, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у якому не працювала ліва фара в режимі ближнього світла в нічну пору доби. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 23.11.2022 постанова серії БАВ 165762. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.4.3.В Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч.4 ст. 121 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Надав пояснення щодо суті правопорушення, вказавши, що дійсно 25.10.2023 його зупинили працівники поліції і саме вони повідомили йому, що у автомобілі не горить ліва фара ближнього світла. Про таку несправність йому не було відомо, можливо вона виника в ході руху автомобіля. Просив суд закрити провадження у справі щодо нього, оскільки не знав, що керує транспортним засобом із технічною несправністю.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши надані по справі докази, суд доходить такого висновку.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Згідно з ч.1 ст. 121 КУпАП забороняється керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

Так, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, який не може бути єдиним доказом вини особи, адже лише містить виклад обставин і суті вчиненого правопорушення, що має бути доведено іншими доказами у справі, працівники поліції долучають диск із відеозаписами із місця події.

Однак такий відеозапис не вказаний як запис із боді камери, не зазначено її номер, а тому не зрозуміло за допомогою чого він був зроблений. Більше того, не містить усіх обставин від моменту зупинки автомобіля до закінчення складання матеріалів, оскільки у момент початку запису поліцейські підходять до автомобіля, що уже зупинений, а не здійснював рух. Запис переривається, ще до моменту закінчення складання матеріалів.

Тобто відеозапис не фіксує руху та керування транспортним засобом водієм, більше того в ході розмови на запис не продемонстровано виявлену несправність.

Проте на відео зафіксовано як поліцейські представилися водію та повідомили про причину зупинки, а саме те, що не працює ліве ближнє світло фари.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17, працівник поліції має належним чином задокументувати та довести належними і допустимими доказами факт порушення водієм ПДР, яке пред`являлось водію перед прийняттям свого рішення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.07.2020 у справі № 216/5226/16-а.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 31.4.3.В Правил дорожнього руху, що передбачає заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей зовнішніх світлових приладів, а саме коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу, тобто коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Натомість ОСОБА_1 у своїх поясненнях та у судовому засіданні не заперечував той факт, що не працювала ліва фара в режимі ближнього світла фар на момент виявлення зазначеного порушення патрульним поліцейським. Разом з цим пояснив, що це могло статися через погане дорожнє покриття. Тобто саме під час руху транспортного засобу по автодорозі фара можливо і вийшла зі строю, що не залежало від волі водія.

Правила дорожнього руху дійсно зобов`язують водія перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан транспортного засобу (п.2.3а ПДР).

Згідно з п. 31.5. ПДР в разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4. цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п. 9.9. і 9.11. цих Правил.

Таким чином коли саме виникла така несправність та чи знав про неї водій не встановлено.

Поряд із цим, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ст. 121 КУпАП повторно протягом року та у протоколі міститься посилання на «23.11.2022 постанова серії БАВ 165762».

Відповідно до вимог п.3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, повторність правопорушення це - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.

Проте, до справи про адміністративне правопорушення поліцейським всупереч вимогам статті 251 КУпАП не додано докази, які підтверджують обставини, що викладені у протоколі, а саме до матеріалів справи не додано належним чином завіреної копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.ч. 1-3 ст.121 КУпАП.

Долучений витяг із «Адмінпрактики» не може бути доказом притягнення особи до відповідальності за раніше вчинене правопорушення. Більше того стосується керування автомобілем ВАЗ2106, що має несправності, тобто іншим автомобілем.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд розглядає справу лише в межах наявних у ній доказів.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст.62Конституції України презумпції невинуватості.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини, і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів вини особи, приходжу до висновку, що наявними у справі доказами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, ст. 62 Конституції України, керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 7, 9, 27, 34-35, 121, 245, 251-252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 121 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

СуддяС. А. Асташев