Справа № 627/156/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2023 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючої Вовк Л. В.,

за участю секретаря судових засідань Тішакіної Л.В. ,

прокурора Єрьоміна А.О.,

особи , яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника , адвоката Бут-Абдулаєвої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої директором Комунального некомерційного підприємства « Краснокутська центральна районна лікарня » Краснокутської селищної ради , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ,2 ст.172 -7 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Згідно даних протоколу №97 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 27.02.2023 , ОСОБА_1 , будучи директором Комунального некомерційного підприємства « Краснокутська центральна районна лікарня» Краснокутської селищної ради , являючись згідно з п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону №1700-VII суб`єктом , на якого поширюється дія цього Закону , не повідомила у встановленому цим Законом порядку безпосереднього керівника , а саме Краснокутську селищну раду Богодухівського району Харківської області , про наявність у неї реального конфлікту інтересів перед підписанням листа від 29.08.2022 № 08/269 , адресованого Управлінню стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України , створивши суперечність між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-7 КУпАП.

Крім того, згідно даних протоколу №98 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 27.02.2023 , ОСОБА_1 , будучи директором Комунального некомерційного підприємства « Краснокутська центральна районна лікарня» Краснокутської селищної ради , являючись згідно з п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону №1700-VII суб`єктом , на якого поширюється дія цього Закону , діючи в умовах реального конфлікту інтересів , 29.08.2022 прийняла рішення про відмову в наданні Управлінню стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України інформації та копій документів стосовно себе та вчинила шляхом підписання відповідного листа від 29.08.2022 № 08/269, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

Особа , яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала у вчиненні адміністративних правопорушень , передбачених ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП , просить закрити провадження у справі , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення .

У судовому засіданні захисник , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Бут-Абдулаєва Т.В. , просила закрити провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не відмовляла у наданні інформації та документів стосовно себе на запит Управління стратегічних розслідувань в Харківській області . В цей же час у відповідь на сформований запит , ОСОБА_1 просила органи поліції уточнити та обгрунтувати вимоги по запиту , щодо яких саме наявних фактів вчинення адміністративних правопорушень ними витребовуються зазначені документи.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, у зв`язку з чим просив притягнути останню до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приписами статті 280 КУпАП визначено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції на час події, вказаної в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією) спеціально уповноваженими суб`єктами у сфері протидії корупції визначені: органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтями 172-4 - 172-9 КУпАП (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище) , мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції .

Згідно підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать держав.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Положеннями частини 1 статті 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Положеннями частини 2 статті 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Оскільки зазначені норми матеріального закону є бланкетними, тобто відсилають до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень, то у протоколах присутнє посилання на порушення вимог п. 1-4 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», згідно яких особи, зазначені у п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, крім іншого, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального , потенційного конфлікту інтересів ;повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - НАЗК чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Краснокутської районної ради Харківської області від 15.10.2014 № 456-VI, погоджено призначення ОСОБА_1 на посаду головного лікаря Комунального закладу охорони здоров`я « Краснокутська центральна районна лікарня» за переведенням з Комунального закладу охорони здоров`я « Центр первинної медико санітарної допомоги Краснокутського району» на умовах контракту терміном на 05 років з 16.10.2014.

Розпорядженням Краснокутської РДА Харківської області від 16.10.2014 № 171-к ОСОБА_1 призначено на посаду головного лікаря медичного закладу охорони здоров`я « Краснокутська центральна районна лікарня ».

Відповідно до додаткової угоди від 09.10.2019 №2 до Контракту з директором КНП « Краснокутська ЦРЛ» Краснокутської районної ради Харківської області від 09.10.2019, продовжено трудові відносини з директором підприємтсва ОСОБА_1 до 17.10.2024.

Перебуваючи на посаді директора КНП « Краснокутська ЦРЛ» Краснокутської селищної ради , яка є юридичною особою публічного права, ОСОБА_1 фактично є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Управлінням стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на адресу КНП « Краснокутська ЦРЛ» Краснокутської селищної ради направлено запит від 15.08.2022 № 1574/55/119/01-2022. Із поданого запиту слідує, що спеціально уповноважений суб`єкт просив надати у найкоротший термін : положення зазначеного медичного закладу; наказ про призначення ОСОБА_1 ; попередженння щодо встановлених чинним законодавстом обмежень , що спрямовані на запобігання і протидії корупції ОСОБА_1 ; посадову інструкцію ОСОБА_1 ; накази на преміювання ( розпорядження ), погоджувальні листи , акти комісій щодо ОСОБА_1 в період з 01.01.2021 по теперішній час ; розрахункові листи ОСОБА_1 за вказаний період ; чи повідомлялося про реальний конфлікт інтересів від ОСОБА_1 за зазначений період ; контактний номе телефону. ( а.с.15-16)

Листом від 29.08.2022 № 08/269 ОСОБА_1 на вищезазначений запит надала відповідь, в якому повідомила, що органи Національної поліції мають право збирати докази лише у конкретній адміністративній справі, провадження у якій вже розпочато та запропонувала повідомити, у якій конкретній справі і щодо яких наявних фактів вчинення адміністративних правопорушень витребовуються документи. ( а.с. 17)

Зміст даного листа свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично відмовлено в наданні інформації та копій документів стосовно себе на запит Управління стратегічних розслідувань в Харківській області ДСР НП України від 15.08.2022 № 1574/55/119/01-2022.

Вище зазначений лист від 29.08.2022 ОСОБА_1 про відмову у наданні інформації та документів надійшов до Управління стратегічних розслідувань в Харківській області ДСР НП України 30.08.2022 за вх.№ 756 , про що свідчить штамп з датою реєстрації вхідної кореспонденції на документі. ( а.с. 17).

При складанні стосовно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останньої.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у своїй постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а провадження № К/9901/12342/18) зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Особливістю правопорушень, пов`язаних з корупцією, є те, що початок перебігу строку для накладення адміністративного стягнення розпочинається з дня його виявлення.

Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019 в справі №149/2498/17).

Моментом виявлення порушення не можна отожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення , оскільки останній є засобом не виявлення ,а фіксації правопорушення . Факт виявлення порушення - це окрема подія ,яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» зазначається, що для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» від 25.05.1998 № 13 для своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи судам необхідно звертати увагу на роз`яснення в кожній справі таких питань, зокрема чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Крім того, відповідно до пункту 3 Висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

В протоколах про адміністративні правопорушення зазначено, що датами виявлення правопорушення є дата складання адміністративних протоколів №97 та № 98 від 27.02.2022 .

Однак, суд виходить з того , що момент виявлення порушеня не можна отожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення ,оскільки останній є засобом не виявлення , а фіксації правопорушення . Суд вважає , що моментом виявлення правовопорушення , передбаченого ч.1, 2 ст.172-7 КУпАп є день , коли до уповноваженого органу надійшов лист ОСОБА_1 про відмову в наданні Управлінню стратегічних розслідувань в Харківській області ДСР НПУ інформації та копій документів стосовно себе від 29.08.2022 №08/269 . Тому, днем виявлення правопорушення слід вважати дату надходження відповідного рішення ОСОБА_1 до уповноваженого органу УСР у Харківській області ДСР НП України про відмову в наданні інформації та документів , тобто 30 серпня 2022 року.

Отже, строк для накладення адміністративного стягнення, з дня виявлення правопорушення, сплив 28.02.2023.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є імперативною нормою і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно дост. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовуютьЄвропейську конвенцію з прав людинита основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Отже, оскільки на момент розгляду справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КпАП України, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КпАП України.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно дост. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»№ 3477-IV від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює на провадження у справах про адміністративні правопорушення стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, тобто норми кримінального процесуального законодавства.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1статті 51 КУпАПстосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 247, 279, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ,2 ст.172-7 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.3 ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л. В. Вовк