Справа № 951/381/23
Провадження №3/951/291/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року суддя Козівського районного суду Тернопільської області Рєпін К.К., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код не встановлено, не працевлаштованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

11.05.2023 року о 09.26 год., по вул. Гвардійська, 8, в смт Козова Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з SHINERAY XY250GY-15 д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, не дотримався безпечного інтервалу внаслідок чого здійснив зіткнення із зустрічним т/з MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди т/з MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 11.05.2023 року о 09.26 год., по вул. Гвардійська, 8, в смт Козова Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 , керував т/з SHINERAY XY250GY-15 НОМЕР_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме не дотримався інтервалу та пошкодив т/з MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався на зустріч, після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10.а. ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, в телефонному режимі повідомила суду, що претензій до ОСОБА_1 вона не має, скільки він відшкодував їй завдані матеріальні збитки.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював.

Вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП ОСОБА_1 не визнав, пояснив суду, що не мав умислу залишати місце дорожньо-транспортної пригоди, а не зупинився після ДТП, оскільки керуючи транспортним засобом не побачив, що його транспортний засіб зацепив дзеркало зустрічного автомобіля.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності до пункту 2.10.а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім визнання вини самим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, його вина підтверджується матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 497612 від 11.05.2023; схемі місця ДТП від 11.05.2023; письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 в яких відображається скоєне.

Таким чином, вважаю, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, до протоколу про адміністративне правопорушення додано протокол серії ДПР 18 №497612 від 11.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП; копію схеми місця ДТП від 11.05.2023; пояснення потерпілої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в яких він ,зокрема, вказав, що керуючи транспортним засобом не побачив, що можливо його транспортний засіб зацепив дзеркало зустрічного автомобіля.

Суд вважає слушними доводи ОСОБА_1 , що він не мав умислу залишати місце ДТП, оскільки з огляду на характер механічних пошкоджень завданих автомобілю потерпілої (пошкодження лівого дзеркала заднього виду) він міг не побачити , що скоїв ДТП.

Доказів, що ОСОБА_1 умисно залишив місце ДТП матеріали справи не містять.

Отже, з досліджених матеріалів справи встановлено, що вони не містять беззаперечних доказів на підтвердження обставин викладених у складеному стосовно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом ОСОБА_4 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставиною, яка пом`якшує відповідальність є визнання вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, обставин що обтяжують відповідальність судом не встановлено і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, яке, на думку суду, є достатнім для виправлення порушника і попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 36, ст. 124, ст. 122-4, ст. 221 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя К.К. Рєпін