Справа № 944/7410/23
Провадження №3/944/4817/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2023 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Матвіїв І.М., з участю перекладача Іваночка Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Індія, непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

24 листопада 2023 року о 19 год 10 хв ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вчинив незаконний перетин державного кордону з України в Республіку Польща поза пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 597 прикордонного знаку на околиці с.Шаварі, територія Яворівської ОТГ Яворівського району Львівської області, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », внаслідок чого був затриманий прикордонною вартою Республіки Польща на відстані близько 2500 м до лінії державного кордону. Внаслідок чого був затриманий прикордонним нарядом прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Своїми діями ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) порушив вимоги ст.9, ст.12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КупАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, визнав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Вина правопорушника ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом серії ЗхРУ №282759 від 25.11.2023, протоколом про адміністративне затримання від 24.11.2023, копією протоколу особистого огляду речей та вилучення речей та документів від 24.11.2023, рапортами від 24.112023, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) правильно кваліфіковані за ч.1 ст.204-1 КУпАП, оскільки, як з`ясовано судом, він вчинив незаконний перетин державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Обираючи адмінправопорушнику міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу адмінпорушника та його ставлення до вчиненого.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

При обранні виду та міри адміністративного покарання суддя враховує характер та обставини адміністративного правопорушення, які не є тяжкими, дані про особу правопорушника, його матеріальний стан, та вважає за необхідне, визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 1 (одну) добу.

Згідно з ч.2 ст.327 КУпАП строк адміністративного затримання зараховується до строку адміністративного арешту.

З протоколу про адміністративне затримання вбачається, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) був затриманий 24.11.2023 на термін до 3 (трьох) діб з метою з`ясування обставин правопорушення.

З врахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, відношення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності до вчиненого ним правопорушення, суддя прийшов до переконання, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до відповідальності і так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, на правопорушника слід накласти стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на одну добу. При цьому, строк адміністративного затримання необхідно зарахувати до строку адміністративного арешту та вважати його фактично відбутим, оскільки санкція інкримінованої статті передбачає тільки альтернативне покарання.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536 грн 80 коп.

Отже, з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) слід стягнути судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.23-24, 268,283-284 КУпАП,суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді адміністративного арешту строком 1 (одну) добу.

Зарахувати ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до строку адміністративного арешту строк адміністративного затримання строком 1 (одна) доба та вважати його фактично відбутим.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Суддя І.М.Матвіїв