Справа №345/2204/23
Провадження № 3/345/888/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2023 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ "Карпатнафтохім" майстер зміни, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 191736 від 04.05.2023, в якому зазначено, що ОСОБА_1 04.05.2023 року о 23 год. 45 хв. в м. Калуші по вул. Українська, керував транспортним засобом VOLKSVAGEN TOURAN д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Його дії поліцейським кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 прибув в судове засідання і йому була вручена пам`ятка про права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні адмінправопорушення, яке йому інкримінується. Він підтвердив, що дійсно 04.05.2023 р. в вечірню пору доби керував автомобілем і зупинився у дворі свого будинку. До нього підійшли працівники поліції і безпричинно запідозрили його, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Він справді мав вимучений вигляд після важкого дня, але в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Побоюючись провокацій зі сторони працівників поліції, він не хотів нікуди з ними їхати. Він намагався зв`язати з особою, яка могла б надати йому кваліфіковану правову допомогу, та, оскільки, була пізна година, цього не вдалось зробити. Працівники поліції почали оформляти якісь документи. В подальшому він був не проти пройти огляд на стан сп`яніння, про що неодноразово наголошував працівникам поліції, проте полісмени не забезпечили йому такої можливості. Далі він підписався там де вказали працівники поліції, адже в протилежному випадку вони обіцяли забрати автомобіль на штрафмайданчик. Наголошує, що дії працівників поліції були дуже зухвалими. Вони не продемонстрували йому технічного приладу, за допомогою якого він міг би пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і не конкретизували в який саме медичний заклад слід проїхати для проходження огляду на стан сп`яніння. Тому вважає, що в його діях відсутній склад адмінправопорущшення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Просить не притягувати його до адмінвідповідальності, а закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази, які долучені до протоколу (в т.ч. і відеофайли), приходжу до наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП. Так, згідно частин 2 і 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Не зважаючи на те, що у КУпАП протокол про адміністративне правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника, суд вважає, що це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати єдиною підставою для притягнення особи до адмінвідповідальності, без наявності інших належних, допустимих, об`єктивних і неспростовних доказів вини особи у вчиненні адмінправопорушення.

ОСОБА_1 не оспорює той факт, що 04.05.2023 він кермував транспортним засобом в м. Калуш по вул. Українській.

Проте, матеріали справи не містять однозначних доказів того, що водій ОСОБА_1 не бажав виконав вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і відмовився проходити огляд на стан сп`яніння у порядку, визначеному ст. 266 КУпАП.

Зокрема, при відтворенні файлів з відеозаписами, які наявні на долученому до протоколу диску, більшість відеозапису відображається без відповідного звукового супроводу, що позбавляє суд можливість в повній мірі пересвідчитись в правомірності дій працівників, а також спростувати твердження ОСОБА_1 про те, що в подальшому він бажав проти пройти огляд на стан сп`яніння, проте, йому не забезпечили таку можливість. (а.с. 6). Враховуючи таку дефектність файлів з відеозаписами, суд визнає такий доказ недопустимим.

Щодо акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) і на направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння в медичний заклад від 04.05.2023 (а.с. 3), то на цих документах відсутній підпис ОСОБА_1 , що могло б підтвердити те, що такі документи були реально пред`явлені особі, а не виписані формально без мети їхнього реального виконання. А враховуючи, що матеріали відеофіксації також не містять підтвердження ознайомлення особи, відносно якої складено протокол, зі змістом цих документів, то суд приходить до висновку про недопустимість цих доказів.

Окрім того, в самому протоколі про адмінправопорушення відсутні письмові пояснення особи, відносно якої він складений.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

В постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх, допустимих і переконливих доказів того, що водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на визначення стану сп`яніння у порядку, визначеному ст. 266 КУпАП, то, вважаю, що ОСОБА_1 не порушував вимоги Правил дорожнього руху і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 266, 283-287 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя