Номер провадження: 33/813/1250/23
Номер справи місцевого суду: 496/5856/22
Головуючий у першій інстанції Горяєв І. М.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Журавльов О.Г., за участі: секретаря судового засідання Хангельдян К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 13.02.2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 13.02.2023 року ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Встановлено, що 14.11.2022 року, ОСОБА_1 о 09 годині 20 хвилин, в Одеській області, Одеський район, с. Дачне, автодорога Київ-Одеса + 452 км + 50 м, керував транспортним засобом марки «Даф», державний номер НОМЕР_1 , разом з напівпричепом «BODEX», державний номер НОМЕР_2 , без відповідної категорії на право керування, вчинено повторно протягом року 25.10.2022 року постанова ЕАР №6072773, та 25.10.2022 року ЕАР 6074883, був притягнутий за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено право на захист, оскільки ОСОБА_1 звертався із заявою про відкладення розгляду справи. Вказує, що ОСОБА_1 не є особою, яка не має права керування транспортним засобом та має посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії В, С, тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зазначає, що постанова від 25.10.2022 про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, не є належним доказом. Крім того, зазначає, що в протоколі не вказано, яка саме категорія є необхідною для керування транспортним засобом марки «ДАФ». Наголошує, що на підставі Постанови КМУ №184 від 03.03.2022 року щодо «Деяких питань допуску водіїв до керування транспортними засобами», на період воєнного стану, громадянам, які мають посвідчення водія категорії В, на законодавчому рівні надано право керування транспортними засобами значно вищої категорії, ніж таким, яким керував ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі та просив не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 14.11.2022 року, ОСОБА_1 о 09 годині 20 хвилин, в Одеській області, Одеський район, с. Дачне, автодорога Київ-Одеса + 452 км + 50 м, керував транспортним засобом марки «Даф», державний номер НОМЕР_1 , разом з напівпричепом «BODEX», державний номер НОМЕР_2 , без відповідної категорії на право керування, вчинено повторно протягом року 25.10.2022 року постанова ЕАР №6072773, та 25.10.2022 року ЕАР 6074883, був притягнутий за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, постановою серії ЕАР №6072773 від 25.10.2022 року.

Доводи апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_1 , апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 безпосередньо приймав участь в судовому засідання та йому в повній мірі була надана можливості для захисту своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, чим відновлено його право на участь в судовому розгляді.

Посилання апеляційної скарги на Постанову КМУ №184 від 03.03.2022 року щодо «Деяких питань допуску водіїв до керування транспортними засобами», на період воєнного стану, є необґрунтованими, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 визнав себе винним та зазначив, що на момент його зупинення не мав посвідчення водія.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, з огляду на те, що останній, внаслідок порушення п.п. 2.1а ПДР, повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи на те права (керування таким транспортним засобом).

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи положення ст. 251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права зводяться до його незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 у період з жовтня по листопад 2022 року на вантажному автомобілі «DAF» перевозив гуманітарну допомогу, організовану Благодійною організацією «Благодійний фонд «ІТ Війська`для потреб Сил безпеки та Оборони України», однак зауважує, що правових підстав щодо не застосування до ОСОБА_1 позбавлення права керування транспортними засобами, санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП не передбачено.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Враховуючи наведене, підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови районного суду відсутні.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, - без змін.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

ПостановуБіляївського районного суду Одеської області від 13.02.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов