справа № 208/3729/23
№ провадження 3/208/1119/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2023 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Паталаха І.О..:

адвоката особи, відносно якої надійшов адміністративний матеріал, - ОСОБА_1

розглянув відкритому судовому засіданні, у місті Кам`янське Дніпропетровської області адміністративну справу про притягнення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 186878 від 05.04.2023 року, -

встановив:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушеннясерії ААД № 186878 від 05.04.2023 року, складеного інспектором Кам`янського РУП Зубко Віталієм Олексійовичем, зазначено, про фіксацію скоєного адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гідно до якого зазначено:

«05 квітня 2023 року о 01.45 годині у м. Кам`янське, на пр. Аношкіна, 8-а водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом, Volkswagen Passat, днз НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожними роту, хитка хода, почервоніння очей, нечітка мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місця зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом надсилання судових повісток, будь-яких клопотань або заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Інтереси ОСОБА_2 , під час судового розгляду представлені адвокатом Галенко О.Є., який заявив, що його підзахисний не визнає себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як жодного належного, допустимого і достатнього доказу на підтвердження як то керування ОСОБА_2 станом на 05.04.2023 року о 01.45 годині за вказаним місцезнаходженням у протоколі про адмін.правопорушення, матеріали справи не містять, також не мається і доказів того, що ОСОБА_2 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, і що він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, як за місцем складання адміністративного протоколу, так і в медичному закладі, на підставі чого просив закрити провадження у справі з підстав п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухав адвоката, дослідивши матеріали справи, відеозапис долучений до матеріалів протоколу, суд приходить до таких висновків.

Так, п. 2.5. Правил дорожнього руху передбачено, що - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином суб`єктним складом адміністративного правопорушення, є встановлення що особа яка є водієм, фактично керує транспортним засобом у стані сп`яніння.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено в ході розгляду справи, доказами на підтвердження відображених даних за змістом протоколу зазначено:

«свідки чи потерпілі: 1. відсутні; 2. відсутні»;

«до протоколу додаються: рапорт, акт застосування «Драгер», нправлення на медичний огляд, рапорт поліцейських ГСО.»

Проте згідно до опису документів до протоколу відображено «…DVD диск з відеозаписом…».

При перегляді під час судового засідання зазначеного відеозапису розміщеного на долученому диску, було встановлено, що на диску розміщено чотири відео файлу, перший має відображення відео фіксації яка розпочинається з 01.50 години, останній відеозапис починається з 02.26 години, тобто сама подія, яка згідно до протоколу про адміністративне правопорушення 05.04.2023 року о 01.45 годині, яка була б зафіксована в передбаченому порядку, до матеріалів не долучена.

На кожному із дослідженому відео файлі не зафіксовано особу водія як правопорушника, ні на час зупинки автомобіля, ні після його зупинки; не зафіксовано транспортний засіб яки керував правопорушник; не зафіксовано наявність зовнішніх ознак сп`яніння, та пропозиція пройти за місцем виявлення правопорушення тестування на стан сп`яніння за приладом Драгер, ні пропозиція проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, та сам факт відмови від такого огляду.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП, визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на засадах суворого додержання законності і принципів презумпції невинності, згідно з якою особа, що притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки протилежне не буде доведено і зафіксовано у встановленому законом порядку.

Поряд із загальними принципами, характерними для всього адміністративного процесу (законності, об`єктивної істини, рівності громадян перед законом, оперативності тощо), провадженню в справах про адміністративні правопорушення значною мірою більше, ніж іншим провадженням, властивий принцип економічності, що, однак, не означає, що справи повинні розглядатися поверхово.

Для виникнення правовідносин відповідальності, необхідна сукупність як фактичних підстав, так і юридичних фактів (юридичні підстави), тобто наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

Склад правопорушення завжди конкретний і становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Під юридичним складом розуміють передбачену нормами адміністративного права сукупність ознак, при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення.

До цих ознак належать: а) об`єкт; б) об`єктивна сторона; в) суб`єкт; г) суб`єктивна сторона.

Саме до об`єктивної сторони складу порушення, як системи передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку, включаються обов`язкові ознаки: протиправне діяння - дія чи бездіяльність, шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між протиправним діянням та шкідливими наслідками, що наступили; і факультативні ознаки - час, місце, умови, способи та засоби вчинення правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення, як і рапорт співробітника поліції, сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також обов`язок складання протоколу про адміністративне правопорушення, урегульовано п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року, згідно до якого: складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції.

Надаючи оцінку доказам дослідженим під час розгляду справи, суддею враховується, що у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 186878 від 05.04.2023 року, підпис правопорушника відсутній з позначкою «від підпису відмовився». Жодних пояснень до протоколу не долучено.

Свідки події відсутні, а долучений відеозапис до матеріалів не включений до протоколу серії ААД № 186878 від 05.04.2023 року поліцейським під час його складання, та за своїм змістом не містить жодної інформації ні про особу правопорушника, ні про транспортний засіб яким на час події керував би зазначений воді; ні фіксацію того, що зазначена особа була водієм на час виявлення правопорушення, ні виявлення у такого водія зовнішніх ознак сп`яніння, так і не містить фіксації відмови особи водія транспортного засобу який ним керував на час події, від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі.

За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Тому суд виходить з доведеності вини особи на підставі зібраних доказів які долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких не підтверджено ні відеофіксацією з боді-камер, ні показами свідків, ні іншими будь-якими доказами що саме ОСОБА_2 станом на 05.04.2023 рік о 01.45 годині керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлені суддею обставини, ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі, а тому вони не можуть бути прийняті до уваги як належні та допустимі докази.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суддя вважає, що провадження в справі , за фактом вказаним в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 186878 від 05.04.2023 року, - підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 , що є підставою для закриття провадження у справі в порядку п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 247, ст.ст.283-285,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 186878 від 05.04.2023 року, - з підстав п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя Івченко Т. П.