ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7758/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Просалова О.М., розглянувшисправу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу, 09.10.2023 року близько 11 годині 00 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 5-А, ОСОБА_1 у пункті прийому вторинної сировини здійснював продаж безакцизного алкоголю на розлив, а саме горілки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 09.10.2023 року він підробляв приймальником вторинної сировини. Алкоголь, шо був вилучений належить йому та він зберігав його для власного вживання, нікому не продавав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено поняття доказів та порядок їх збирання у справі про адміністративне правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною нормою, тобто у ній закріплюються лише загальні ознаки правила поведінки, тому, викладаючи суть правопорушення, слід посилатися на конкретні норми спеціального Закону, які порушила особа, що відповідно до ст. 256 КУпАП має відображатися у протоколі про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Диспозицією ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, а також у сфері охорони здоров`я населення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього податку.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Разом з тим, до матеріалів справи не долучено належних та достатніх доказів на доведення того факту, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 156 КУпАП. Також суд звертає увагу на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не містить відомостей про те, кому саме ОСОБА_1 здійснив продаж алкогольних напоїв без відповідної марки акцизного податку, у якій кількості та за яку суму. При цьому, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 КУпАП, полягає саме у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима. Також суд враховує той факт, що всупереч вимог ст. 256, 264, 265 КУпАП виручка від торгівлі не вилучалася та не оглядалася. Отже доказів, які б підтверджували торгівлю ОСОБА_1 алкогольними напоями, суду не надано.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що Національною поліцією не зібрано доказів для забезпечення такого рівня доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Аналіз наведених обставин дозволяє зробити висновок, що протокол відносно ОСОБА_1 не ґрунтуються на встановлених обставинах та не підтверджений доказами.

Суд вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим не доведено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи положення ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 1 КУпАП, а тому з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю.

Вимогами частини 6 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Як вбачається з протоколу огляду та вилучення від 09.10.2023 року за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 5-А, було вилучено одинадцять пляшок із горілкою, загальною ємністю 5,5 літрів, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у місті Києві.

Відповідно до положень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах», у разі виявлення фактів ввезення на територію України, зберігання, транспортування та продажу на території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка (України), такі товари підлягають обов`язковому вилученню з вільного обігу в дохід держави (конфіскації).

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положень про те, яким чином повинно бути вирішено питання про речові докази в справі про адміністративне правопорушення у разі її закриття, у зв`язку з чим суд вважає доцільним за аналогію закону застосувати положення ст.100 КПК України, яка регулює питання вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні.

Зокрема, згідно з ч. 9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст.171-174 цього Кодексу. При цьому: 3) майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Розглядаючи дану справу судом встановлено, що вилучені алкогольні напої вироби не мають марок акцизного податку, їх зберігання з метою продажу та продаж заборонено на митній території України. Таким чином, суд вважає, що вилучені у ОСОБА_1 , в діяннях якого наявності складу адміністративного правопорушення не було доведено, товари відповідно до протоколу огляду та вилучення від 09.10.2023 року, необхідно конфіскувати та знищити.

Керуючись ст. 100 КПК України, ст. 156 ч. 1, 245, 245, 247, 256, 283, 284, 286 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилученні протоколом огляду і вилучення від 09.10.2023 року (які передані до камери схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у місті Києві) алкогольні напої, а саме: одинадцять пляшок із горілкою, загальною ємністю 5,5 літрів - конфіскувати та знищити.

Про виконання постанови повідомити суд.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя