Справа № 461/7022/23 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 33/811/1571/23 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю представника Львівської митниці Держмитслужби Бащука О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )за ч. 6 ст. 481 МК України за апеляційною скаргою захисника Боднарюка К.В. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2023 року,

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Румунії, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та накладено на нього стягнення у виді конфіскації в дохід держави транспортного засобу марки «TOYOTA CAMRY» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою 20.08.2023 близько 08:02 год. в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» в`їхав автомобіль марки «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням гр. ОСОБА_3 та пасажиром ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ). Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними АСМО «Інспектор», спрацювання АСАУР (коди: 401-1, 801-1, «По ТЗ (реєстраційний № MD EDBE360, марки «TOYOTA CAMRY» VIN 4T4BE46K89R115172 перевищено терміни зворотного вивезення за межі митної території України. Вжити заходів для перевірки дотримання вимог ст.ст. 380, 381 Митного кодексу України. За наявності ознак ПМП, зокрема щодо порушення термінів зворотного вивезення транспортного засобу та/або умов режиму, вжити заходів щодо складання протоколу про ПМП», встановлено, що гр. Румунії ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) 25.12.2019 о 18:28 год. ввіз на територію України в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» по смузі руху «зелений коридор» через пункт пропуску «Краківець-Корчова», митний пост «Краковець» транспортний засіб марки «TOYOTA CAMRY» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 .

Згідно з даними програмно-інформаційного комплексу транспортний засіб особистого користування марки «TOYOTA CAMRY» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 у інший митний режим, згідно з законодавством не поміщений. На момент перетину кордону, будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було.

Згідно з інформацією ПІК «Боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил» ЄАІС України та модуля «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор» гр. Румунії ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) не притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Таким чином, враховуючи зміст норм Митного кодексу України зі змінами внесеними Законами України від 08.11.2018 №2612-111, №2725-111 від 16.05.2019, гр. Румунії ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки «TOYOTA CAMRY», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 , більше ніж на тридцять діб.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) митним органом кваліфіковано за ч. 6 ст. 481 МК України.

На постанову судді захисник Боднарюк К.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Зазначає, що 18.09.2023 в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), звернувся до Галицького районного суду м. Львова через офіційну електронну адресу суду із заявою про відкладення розгляду справи. У зв`язку з чим дана справа була відкладена на 03.10.2023.

29.09.2023 ним скеровувалось клопотання про закриття справи. 03.10.2023 додатково було надіслано скановане клопотання. 04.10.2023 на наступний день після розгляду справи, звернувся до суду із заявою про видачу постанови суду. Вказану постанову суд 1-ї інстанції надіслав йому лише 13.10.2023 на його електронну адресу.

Справа розглядалась суддею без участі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та захисника. Копія постанови судом надсилалась, як зазначив аж 13.10.2023, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) 25.12.2019 ввіз власний ТЗ на територію України в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року». Тобто, останній повинен був вивести свій ТЗ за межами території України вже (до) 25.03.2020.

Станом на 20.08.2023 вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та в інший митний режим не поміщено.

Звертає увагу на те, що з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України був встановлений карантин, дія якого неодноразово продовжувалась, в останнє до 30 червня 2023 року.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1Х, в Україні з 24 лютого 2022 року введений воєнний стан, який діє по сьогоднішній день.

Вказані фактичні обставини справи свідчать, що до встановлення на території України карантину (з 12 березня 2020 року) належний гр. Республіки Румунії - ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) ТЗ уже після 25.03.2020, перебував із перевищенням дозволеного трицятиденного строку перебування на території України.

Отже, такі обставини беззаперечно вказують про перевищення строку тимчасового, ввезення вказаного транспортного засобу на митну територію України більше ніж на тридцять діб, що уже відбулося вже після введення на території карантину, відповідно й воєнного стану.

У зв`язку з цим, вважає, що суд 1-ї інстанції повинен був звернути увагу на вищевказане, а саме до питання віднесення запровадженого карантину та воєнного стану до обставин непереборної сили, оскільки кваліфікація діяння суттєво впливає на розгляд справи, так як факт порушення митних правил відбувся у період з 25 березня 2020 року.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що станом на 20 серпня 2023 року (день складання протоколу про ПМП) Львівська митниця була достовірно обізнана із тим, що у період з 25.12.2019 по 25.03.2020 вказаний ТЗ не був вивезений за межі митної території України виключно з обставин непереборної сили.

Також зазначає про не дотримання ч. 1 ст. 467 МК України, а саме строку накладення стягнення.

Вказує, що у випадку визнання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) винним, вважає, що наявні підстави для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 22 КУпАП.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), захисник Боднарюк К.В.не з`явились. Захисник Боднарюк К.В. подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),

Представник Львівської митниці Бащук О.Г. апеляційну скаргу заперечив, просив судове рішення залишити без змін.

Заслухавши думку представника митниці Бащука О.Г. щодо законності судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дійшовши висновку про те, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), вчинив порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України та накладаючи відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 486, 489 МК України належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

На переконання апеляційного суду, при розгляді справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані у повній мірі.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в порушенні митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №1128/20900/23 від 20.08.2023; доповідною запискою; копією контрольного талону для проходження по «зеленому коридору»; витягом із даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску; митною декларацією та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Таким чином, висновок про доведеність вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України є правильним.

Доводи захисника про те, що перевищення строку тимчасового ввезення відбулося у зв`язку із обставинами непереборної сили, тобто введенням в Україні воєнного стану, апеляційний суд до уваги не бере з таких підстав.

Під обставинами непереборної сили відповідно до пункту «а» частини 4 статті 263 МК України розуміються стихійне лихо (пожежа, повінь тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях у зоні митного контролю, інші надзвичайні та невідворотні за даних умов події.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно з частиною 3 статті 120 МК України підтвердження факту знищення товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили має відбуватися відповідно до розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за № 1669/21981.

На врегулювання відповідних питань актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику прямо вказується в МК України.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

При цьому, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Натомість доводи апеляційної скарги про наявність підстав для закриття провадження у справі з огляду на обставини військової агресії російської федерації проти України, яка стала підставою введення воєнного стану 24.02.2022, слід визнати недоречними, оскільки ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), не звертався в митний орган України про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу та не повідомляв митний орган України про обставини, які унеможливлюють вивезення транспортного засобу за межі України після спливу строку на вивезення транспортного засобу, і матеріали справи не містять відповідних підтверджень.

Документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку до митниці не надано.

Таким чином, доводи захисника про те, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 )не мав можливості вивезти за межі митної території України належний йому транспортний засіб у термін до 20.08.2023 внаслідок настання форс-мажорних обставин, а саме, введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану слід визнати необгрунтованими, оскільки жодних обставин які б свідчили про його намагання вчинити певні дії пов`язані із вивезенням за межі митної території України вищевказаного транспортного засобу у визначений зобов`язанням термін, судом не встановлено.

Також поклилання захисника Боднарюка К.В. на те, що вказаний вище транспортний засіб не міг бути вивезений за межі митної території України у зв`язку із запровадженням карантину є необгрунтованими.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» №211 від 11.03.2020, та розпорядження Кабінету Міністрів України №287-р від 14.03.2020 «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю і припинення в них пішохідного сполучення» було тимчасово припинено роботу деяких пунктів пропуску, однак, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 477 від 12.06.2020 вищевказане розпорядження втратило чинність.

Таким чином з 13.06.2020 вказані обмеження у роботі митних органів були відсутні.

Крім того, саме по собі включення до переліку форс-мажорних обставин карантину, воєнного стану, не свідчить про те, що запровадженням карантину та воєнного стану особа автоматично звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання про зворотне вивезення. Необхідно довести причинно - наслідковий зв`язок між зобов`язанням, які не можуть бути виконані та обставинами, на які особа покликається як на підставу неможливості виконати таке зобов`язання.

Інших обставин, які б підтверджували неможливість виконання обов`язку щодо дотримання строків тимчасового ввезення транспортних засобів через пандемію (карантинних обмежень), а саме, хвороба, перебування на самоізоляції, обсервації тощо, стороною захисту не наведено, у зв`язку з чим підстав для застосування відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )положень ч. 1 ст. 460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб відсутні.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що транспортний засіб залишається невивезеним станом на день апеляційного перегляду і ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), не вживає жодних заходів на його вивезення.

Крім цього, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, оскільки підстави для звільнення особи що притягається до адміністративної відповідальності за малозначністю діяння відсутні.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Між тим апеляційним судом не встановлено обставин, які б значно знижували суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ), правопорушення та свідчили про малозначність такого порушення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість рішення судді місцевого суду та відсутність підстав звільнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП та закриття провадження у справі.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення.

Враховуючи наведене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстав для її скасування та винесення нової постанови, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 528 МК України, апеляційний суд

постановив:

поновити захиснику Боднарюку К.В. строк апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2023 року.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Боднарюка К.В. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах