Провадження № 3/161/5571/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П., за участі захисника адвоката Тростянчук Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

14.10.2023 року о 16:32, в м. Луцьку по вул. Карпенка-Карого, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем VOLKSWAGEN Passat, НОМЕР_2 , який рухався попереду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Надалі, 14.10.2023 року о 16:32, в м. Луцьку по вул. Карпенка-Карого, ОСОБА_1 , керуючи VOLKSWAGEN Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.10 «а» ПДР, залишив місце ДТП, до якої був причетним, не повідомивши про це працівників поліції.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Одночасно із матеріалами про адміністративне правопорушення, складеними щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124 КУпАП, до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 150640 від 14.10.2023 року, складений щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Із вищевказаного протоколу слідує, що ОСОБА_1 , 14.10.2023 року о 16:50, в м. Луцьку по вул. Гнідавська, у порушення вимог п. 2.10 «є» ПДР, вживав алкогольні напої після того, як був причетним до ДТП, яка сталася за його участі 14.10.2023 року о 16:32, в м. Луцьку по вул. Карпенка-Карого. Зазначене підтверджується результатом приладу «Alcotest Drager 7510», який становив 2,89 %о. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суду не повідомив.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Тростянчук Т.В. в судовому засіданні зазначила, що її підзахисний свою вину в адміністративних правопорушеннях за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП визнає повністю. Натомість, з огляду на долучені до матеріалів справи докази, дії ОСОБА_1 , які кваліфіковані за ч. 4 ст. 130 КУпАП, варто перекваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За даних обставин, вина її підзахисним не заперечуватиметься.

Відповідне клопотання адвоката Тростянчук Т.В. у письмовій формі долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Щодо наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП повністю підтверджуються наступними доказами, дослідженими судом, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 150638 та серії ААД 150639 від 14.10.2023 року (а.с. 2, 3);

-схемою місця ДТП, яка сталася 14.10.2023 року о 16:32, в м. Луцьку на перехресті вул. Карпенка-Карого вул. Дубнівська (а.с. 8);

-письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 14.10.2023 року (а.с. 9);

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 14.10.2023 року (а.с. 10);

-рапортом інспектора взводу № 2 роти № 3 БУПП у Волинській обл. ДПП ст. лейтенанта поліції Стасюка Т.О. від 14.10.2023 року (а.с. 12);

-фото таблицею (а.с. 13);

-постановою серії ЕАТ № 7941482 від 14.10.2023 року (а.с. 14).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вілповідно до положень ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суддя повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачено, що вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння визначеност. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно з п. п. 1.6, 1.7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаряфельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Факт вчинення ОСОБА_1 адмістративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, встановлено у судовому засіданні на підставі досліджених матеріалів справи, а саме:

- чеком приладу «Drager Alkotest 750» від 14.10.2023 року (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «ВОПЛ м. Луцьк» від 14.10.2023 року (а.с. 6);

- довідкою УПП у Волинській області від 19.10.2023 року (а.с. 7);

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 14.10.2023 року (а.с. 9);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 14.10.2023 року (а.с. 10);

Сторона захисту також не заперечує факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння на момент ДТП, а не вживання останнім алкоголю після такої події.

Відповідно до матеріалів справи дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції за ч. 4 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність, у тому числі, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю, алкоголю.

Однак, під час судового розгляду встановлено, що дії ОСОБА_1 помилково кваліфіковано за ч. 4 ст. 130 КУпАП, позаяк останній вживав алкоголь до вчинення ДТП, тобто до того, як він сів за кермо автомобіля та керував ним, а не після вчинення ДТП.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у п. 3.4 Рішення від 11.10.2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У п. 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року (заява № 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії ст. 6 ЄСПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не погіршує його становище.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника та ступінь його вини.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, справи про які одночасно розглядаються судом та з вчинених правопорушень більш серйозним є правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 283, 284, 287 КУпАП, на підставі ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук