Справа № 456/1347/23
Провадження № 3/456/886/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

23 травня 2023 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , з участю адвоката Наконечного І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Формулювання правопорушення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_1 07.03.2023 о 13:12 год. на а/д М-06 «Київ-Чоп» 628 км керував транспортним засобом «Renault Magane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Dr?ger Alcotest 6820», ARНК 0049, результат огляду 0,78‰, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейських №470228 та №471093, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Стаття (частина статті) Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачає відповідальність за вищезазначене адміністративне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_1 .

Частина 1 статті 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правова позиція сторони захисту.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що сидів в автомобілі в с. Гірне Стрийського району Львівської області та до нього підійшли працівники поліції, які попросили пред`явити документи, що він і зробив. При спілкуванні в працівників поліції виникла підозра, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, тому йому було запропоновано пройти тест за допомогою приладу «Драгер» або проїхати в медичний заклад. Він захвилювався, почав телефонувати товаришу і вирішив пройти огляд за допомогою приладу «Драгер». Далі працівники поліції витягнули з багажника свого автомобіля кейс, сказали вибрати один із двох муштуків і він продув прилад «Драгер», який показав результат - 0,78‰. Тоді працівники поліції сіли в автомобіль та почали складати протокол, та коли протокол був частково заповнений, він запитав, чи може він пройти огляд в медичному закладі, однак йому було відмовлено і запропоновано написати пояснення. Коли він написав пояснення, працівники поліції заповнили ще якісь документи і сказали йому підписати їх, тоді він знову виявив бажання пройти огляд в медичному закладі і відмовився від підпису в документах. Далі один із працівників поліції почав кудись телефонувати, інший сів в автомобіль. Він також зателефонував товаришу, щоб той забрав його автомобіль. Після цього працівники поліції знову запитали, чи їде він в медичний заклад, тоді він сів на заднє пасажирське сидіння в автомобіль поліцейських та проїхавши 2-3 км, працівники поліції зупинилися на узбіччі та висадили його з автомобіля. Зазначив, що після того, як продув прилад «Драгер», він не виявляв бажання проїхати в медичний заклад, алкоголь в той день не вживав.

Адвокат Наконечний І.В. в судовому засіданні заперечив вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, подав клопотання про закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначив, що згідно з Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820», але в нього виникла підозра відносно роботи самого приладу, оскільки алкоголю він не вживав. Щодо приладу та «Сервісної гарантійної книжки», що долучається до матеріалів, то в ній зазначено, серійний номер приладу АRНК - 0049, дата першої державної повірки приладу 28.09.2015 (Інформація зазначена на приладі), але період між сервісами градуюваннями та повірками має бути не меншим ніж 1 раз на 12 місяців (такі вимоги встановлені заводом виробником). Крім того, Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» Розділом IV Оцінка відповідності та повірка засобів вимірювальної техніки, статтею 16 «Оцінка відповідності засобів вимірювальної техніки» в п.2 абз.2 зазначено: «Сертифікат перевірки типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено». Отже, на прилад «Драгер Алкотест 6820», серійний номер приладу АRНК - 0049 має бути виписаний Центром Стандартизації і метрології «Сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу», чинним документ має бути на час обстеження ОСОБА_1 , станом на 07.03.2023, тобто, на дату проведення обстеження. Матеріали справи містять Сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки, затвердженого типу, виданий 01 вересня 2014 року, чинний до 27 березня 2017 року, такий документ не може вважатись належним доказом в справі, оскільки термін його дії минув, а це свідчить про не правильну роботу приладу. В матеріалах адміністративної справи є інший документ: «Відомості про сервіс градуювання та державну повірку», але яке відношення має цей документ до приладу «Драгер Алкотест 6820», з серійним номером приладу АRНК - 0049, не зрозуміло, оскільки як йдеться в законі «Про метрологію та метрологічну діяльність» єдиним документом, що підтверджує справність приладу є чинний «Сертифікат відповідності», а дія Сертифікату, що знаходиться в матеріалах справи закінчилась в 2017 році. Сертифікат, що є в матеріалах справи, разом з відомостями про сервіс градуювання та державну повірку приладу стосуються іншої юридичної особи, що діяла на підставі Закону України «Про міліцію», а складали протокол № 085011 з використанням приладу «Драгер Алкотест 6820» з серійним номер приладу АRНК - 0049. Окрім цього, ОСОБА_1 , при наданні йому можливості написати пояснення, зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, що з «результатами огляду не згідний, хоче пройти обстеження в лікувальному закладі», хотів надати письмове пояснення, щодо приладу, але йому не надали такої можливості, що підтверджується записом в протоколі в графі «Пояснення особи». Дані обставини також підтверджуються відеодоказами з боді камер, з яких вбачається, що події відбуваються одночасно, а час на боді камерах в обох присутніх працівників поліції різний: на одній виїзд до лікувального закладу час: 14:24 год, а на другій камері час виїзду до лікарні в м. Стрий 14:32 год., що підтверджується відео файлами доданими до справи. В протоколі мають місце також виправлення, підтирання тексту, що відповідно до п. 7 розділу II Інструкції №1376 не допускається. При перегляді відео файлів в другому файлі зазначено час 13:41 год., при оформленні матеріалів присутні два працівника дорожньої поліції, і один запитує в другого яка зараз година, на що інший відповідає: «11:40 год., що підтверджується відео файлом». На відео вбачається, що працівник поліції перед виїздом в лікувальний заклад, розмовляючи з кимось по телефону, ставить під сумнів покази «Драгера», говорячи: «Як його вести, коли протокол вже складено, що буде коли він не надує в лікарні, бо з приладом щось не те, він може не надути, до того значення, що надув в них», але все одно їдуть до медичного закладу, а ОСОБА_1 по дорозі в м. Стрий висаджують з службового автомобіля, не доставивши до лікарні на обстеження, тим самим, позбавивши його законного права пройти обстеження згідно з ч.3 ст.266 КУпАП. Зібрані матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення не підтверджують у цілому ту обставину, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вказаній обстановці, не дотримувалась вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки з наданих доказів не вбачається факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Також ОСОБА_1 виписали ще один штраф за ч.1 ст. 121 КУпАП, при цьому, не надаючи жодних доказів вчинення правопорушення, без ознайомлення з правами, нехтуванням права на захист, без розгляду клопотань сторони. Таким чином, жодним доказом, поданим суб`єктом владних повноважень, не доводиться керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а при оформленні матеріалів справи неодноразово порушуються права особи, передбачені ст. 268 КУпАП.

В судових дебатах захисник Наконечний І.В. звертає увагу суду на порушення, допущені працівниками поліції при складанні та оформленні адміністративних матеріалів, зокрема, передбачені ст.ст.266, 268 КУпАП, вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведений та в порушення вимог закону направлення на огляд в медичному закладі не складено, що є підставою для закриття провадження у справі.

Встановлені судом обставини та докази на їх підтвердження.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 07.03.2023 о 13:12 год. на а/д М-06 «Київ-Чоп» 628 км керував транспортним засобом «Renault Magane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Dr?ger Alcotest 6820», ARНК 0049, результат огляду 0,78‰, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейських №470228 та №471093, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №085011 від 07.03.2023 з якого вбачається, що ОСОБА_1 07.03.2023 о 13:12 год. на а/д М-06 «Київ-Чоп» 628 км керував транспортним засобом «Renault Magane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Dr?ger Alcotest 6820», ARНК 0049, результат огляду 0,78‰, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейських №470228 та №471093, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП /а.с. 2/;

- роздруківкою з приладу Dr?ger Alcotest 6820, прилад №ARHK - 0049, принтер №ARHH 0801, тест № 1527 від 07.03.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,78‰ /а.с.1/;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, оглянутого в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Dr?ger Alcotest 6820», результат огляду 0,78‰/а.с.7/;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Dr?ger 6820» ARHK - 0049, результат огляду на стан сп`яніння 0,78‰ /а.с.4/;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6644462 від 07.03.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. /а.с.5/.

Норми права, які застосовує суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_1 .

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справі. Ці дані встановлюються, зокрема висновком експерта.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 , а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема, цією статтею визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Спростування доводів сторони захисту щодо наявності підстав для закриття провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності з п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВСУ №1376 від 06.11.2015 вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 07.03.2023 о 13:12 год. на а/д М-06 «Київ-Чоп» 628 км керував транспортним засобом «Renault Magane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Dr?ger Alcotest 6820», ARНК 0049, результат огляду 0,78‰, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейських №470228 та №471093, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Спростовуючи доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд зауважує таке.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП, під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» від 24.11.2015 № 14/1, кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера, вказаними актами передбачено також порядок її використання.

В судовому засіданні оглянуто відеозапис, долучений до матеріалів справи: з файлу №0 вбачається, що працівники поліції, наздогнавши ОСОБА_1 на службовому автомобілі, пропонують йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 , вийшовши з автомобіля, пише щось працівнику поліції на аркуші паперу, після чого поліцейський повідомляє про кримінальну відповідальність за неправомірну вигоду та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснює наслідки відмови від проходження огляду, однак ОСОБА_1 на огляд не погоджується. Після демонстрації приладу «Драгер» ОСОБА_1 , останній погодився пройти огляд; з файлу №1 вбачається, що ОСОБА_1 продув прилад Драгер, результат тесту - 0,78 ‰, тоді поліцейський повідомив про складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, при цьому роз`яснив зміст ст. 63 Конституції України, ст. 278 КУпАП; з файлу №2 вбачається, що працівниками поліції складається протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП після проходження останнім огляду на стан сп`яніння; з файлу №3 вбачається, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 ознайомитися із протоколом, останній його читає, після чого говорить: «Я хочу пройти огляд в лікарні, здати кров та сечу», на що отримує відповідь поліцейського: «Я ж Вам пропонував, Ви не бажали їхати в медичний заклад»; з файлу №4 вбачається, що ОСОБА_1 підписує акт огляду, поліцейський зачитує йому ознаки сп`яніння, вручає роздруківку з приладу «Драгер». Далі поліцейський знову запитує ОСОБА_1 , чи бажає він проїхати в медичний заклад, останній погоджується, йому пропонується сісти в службовий автомобіль, після цього йому вручають постанову про притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Оглянутий в судовому засіданні відеозапис суд вважає належним доказом, оскільки на ньому зафіксовано, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Dr?ger Alcotest 6820», результат огляду 0,78‰.

Суд вважає, що вказаний доказ прямо підтверджує існування обставин, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, оскільки з такого чітко вбачається, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Dr?ger Alcotest 6820», який показав позитивний результат огляду 0,78‰, і з результатами огляду ОСОБА_1 погодився.

При цьому суд зауважує, що в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив, що після проходження огляду він не бажав пройти огляд в медичному закладі. Зокрема, з оглянутих в судовому засіданні відеофайлів та з пояснень самого ОСОБА_1 вбачається, що останній виявив бажання пройти огляд в медичному закладі вже після того, як протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено та пред`явлено йому для ознайомлення та підписання.

Наведене стверджується зокрема і актом огляду на стан сп`яніння, в якому зазначено результат тесту, з яким ОСОБА_1 погодився, проставивши свій підпис у відповідній графі акту.

Доводи сторони захисту про те, що працівники поліції повинні були скласти направлення на проходження огляду в медичному закладі та доставити ОСОБА_1 до медичного закладу, суд вважає неспроможними, оскільки ОСОБА_1 після проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» з результатами огляду погодився, і виявив бажання пройти огляд в медичному закладі лише після складення протоколу, що жодним законом та підзаконними нормативно-правовими актами не передбачено.

Щодо твердження сторони захисту про неправильну роботу приладу «Драгер», слід зазначити, що п. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Відповідно до сервісної гарантійної книжки, дата першої державної повірки приладу «Dr?ger Alcotest 6820» № ARНК 0049 28.09.2015, період між сервісами, градуюваннями та повірками становить не менше ніж один раз на 12 місяців.

Як вбачається із матеріалів справи, огляд на стан сп`яніння проводився 07 березня 2023 року за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820» № ARНК 0049, остання державна повірка якого була здійснена 21 вересня 2022 року, що свідчить про належну технічну перевірку приладу, а тому відсутні підстави для визнання результатів огляду недійсними.

Твердження сторони захисту про те, що відеофіксація події відбувалася на дві боді-камери, однака час на боді-камерах в обох працівників поліції різний, суд до уваги не бере, оскільки технічні несправності та налаштування часу в технічних приладах, за допомогою яких здійснюється фіксація правопорушення, не спростовують вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, яка підтверджується сукупністю інших доказів, яким судом надано ретельну оцінку.

Також, не спростовує факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння і посилання сторони захисту на наявні виправлення в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що автомобілем керував не ОСОБА_1 , а його дружина, суд вважає голослівними і такими, що не підтверджуються жодними доказами у справі. Так ОСОБА_1 стверджуючи про те, що автомобілем керувала його дружина, клопотання про виклик та допит такої в якості свідка в судовому засіданні не заявляв, усвідомлюючи кримінальну відповідальність свідка при допиті в суді за дачу суду завідомо неправдивих показань. Вказані доводи ОСОБА_1 спростовуються відеозаписом, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 тікав від працівників поліції, які наздогнали його та при перевірці документів виявили в останнього ознаки сп`яніння. При цьому впродовж тривалого запису, жодного разу ОСОБА_1 не вказав працівникам поліції про те, що він не керував транспортним засобом, натомість визнав факт керування та пройшов огляд на стан сп`яніння. А тому вказані доводи суд визнає неспроможними.

Твердження сторони захисту про те, що в розпорядженні суду не перебував оригінал відеозапису, а тому його копія є недопустимим доказом до уваги судом не беруться, оскільки в присутності захисника судом відкрито диск, на якому містилися відеофайли та у зв`язку з пошкодженням, перекопійовано на інший диск, та оглянуто в судовому засіданні. При цьому суд зауважує, що стороною захисту достовірність відомостей, які містяться на диску не оспорювалася.

Щодо неправомірного накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП, слід зазначити, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6644462 від 07.03.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., ОСОБА_1 не оскаржувалася, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при винесенні постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржувавта із відеозапису (файлу №5) вбачається, визнав факт перевищення ним швидкості руху.

Висновки суду.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладення стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстави для стягнення судового збору.

Згідно із Законом України «Про судовий збір», розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 536 грн. 80 коп. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання адвоката Наконечного І.В., який здійснює захист інтересів ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 /п`ятсот тридцять шість/ грн. 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Повний текст постанови проголошений о 17.00 год. 24 травня 2023 року в залі судового засідання в приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Суддя В.Л.Бучківська