ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1071/23 Справа № 202/4350/23 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 24 лютого 2023 року о 00 годині 17 хвилин у місті Дніпрі по вул. М.Лисиченко, біля буд. 8д/1, керував транспортним засобом BMW528І д.н. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager 0511, тест №2244 з позитивним результатом 0,42%о, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд зафіксовано на нагрудний відеореєстратор №473382, 473349.

Короткий зміст клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 як на поважність причин пропуску строку посилається на те, що про час та дату судового засідання в якому була винесена оскаржена постанова він не був повідомлений належним чином, що є порушенням процесуального закону, про її наявність дізнався тільки 24 квітня 2023 року з відповіді суду на запит адвоката і копію постанови отримав лише 25 квітня 2023 року, у зв`язку з чим вважає, що строк апеляційного оскарження починається з дня отримання копії постанови суду і просить вважати строк не пропущеним.

Просить скасувати постанову суду та винести нову, якою закрити провадження по справі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, що по суті є фальсифікацією фактів, зокрема працівники поліції не надали сертифікат відповідності технічного приладу. Єдиний доказ перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння є припущення поліцейських, огляд у закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння на його вимогу не проводився. Суд в постанові не обґрунтував вид і розмір стягнення, не врахував відомості про особу правопорушника, обставини, що обтяжують та пом`якшують стягнення. Також, вважає, що суд з порушенням вимог статей 247, 280, 283, 284 КУпАП розглянув справу, не дослідив відеозапис на якому відсутній факт зупинки транспортного засобу та порушення ним будь-яких правил дорожнього руху.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судове засідання ОСОБА_1 двічі не з`явився, про час, дату і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяв про поважність причини неявки до суду та клопотань про відкладення судових засідань не подавав.

Захисник Доронкін І. І. в судове засідання, призначене на 11 годину 00 хвилин 15 травня 2023 року не з`явився, подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку з чим просив відкласти судове засідання. Суд задовольнив заяву захисник та відклав апеляційний розгляду на 11 годину 00 хвилин 22 травня 2023 року та надав можливість захиснику ознайомитись з матеріалами справи. В судове засідання 22 травня 2023 року, захисник не з`явився, про час, дату та місце апеляційного провадження повідомлений належним чином, протягом часу, наданого для ознайомлення з матеріалами справи, не ознайомився.

22 травня 2023 року о 10 годині 24 хвилин до суду надійшли заява від захисника в якій він просив відкласти судове засідання у зв`язку з тим, що він не ознайомився з матеріалами справ і в період з 16 травня по 20 травня 2023 року перебував у відрядженні поза межами Дніпропетровської області, а саме у м. Київ.

Захисник Доронкін І. І. до заяви від 22 травня 2023 року про відкладення судового засідання не долучив жодних доказів перебування його у відрядженні в означений період, яке, крім того, тривалого до 20 травня 2023 року, а повторне судове засідання призначено у цій справі на 22 травня 2023 року. Також не надано захисником доказів в підтвердження його участі слідчих, процесуальних діях або в інших судових засіданнях і не надав доказів неможливості ознайомитись з матеріалами справи в період з 21 квітня 2023 року, - дати коли укладено договір про надання правової допомоги, та до 22 травня 2023 року.

Частиною 1 статті 268 КУпАП, визначені випадки обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка не містить в переліку ст. 130 КУпАП, а тому у даній категорії справ участь ОСОБА_1 не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Таким чином, відсутність ОСОБА_1 в суді першої інстанції та відсутність ОСОБА_1 і його захисника в суді апеляційної інстанції обумовлена виключно їх процесуальною поведінкою. Також, не надано жодних відомостей, що перешкодило ознайомитись з матеріалами справи, надати суду письмові пояснення, подати письмові клопотання або захиснику підготувати правову позицію по справі у письмовому вигляді і надати її суду, тому за відсутності підтвердження поважних причин повторної неявки захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд доходить висновку, що така їх поведінка містить ознаки зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи.

Апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду (ч. 4 ст. 294 КУпАП).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції розглянув апеляційну скаргу без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, оскільки вони належним чином повідомлені про час та дату судового засідання в апеляційному суді і не з`явились до суду без поважних причин.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після її закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 , був повідомлений належним чином про час і дату судового засідання в суді першої інстанції, проте до суду не з`явився, копія постанови йому не була направлена судом. Копію оскарженої постанови отримав захисник 25 квітня 2023 року, у зв`язку з чим, а також враховуючи, вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України щодо забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, незначний строк пропуску подачі апеляційної скарги, суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції та її скасування.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що викладене в постанові суду твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, згідно з якими одієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 порушень вищезазначених положень нормативно-правових актів, підтверджується матеріалами справи.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується обставинами, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 103689 від 24 лютого 2023 року, рапортом співробітника поліції, поясненнями правопорушника, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager 0511, тест № 2244 з позитивним результатом 0,42‰, відеозаписом щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як слідує з відеозапису, інспектор поліції провів огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, тест № 2244 з позитивним результатом 0,42 ‰. Надалі інспектор роз`яснив останньому, що у разі незгоди водія з показаннями технічного приладу Alcotest Drager, працівники поліції доставлять його в медичний заклад для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодився з результатами Alcotest Drager, про що зазначив в письмових поясненнях (а.с. 3), акті огляду (а.с. 6) та в роздруківці з приладу Alcotest Drager (а.с. 5), а також під відеофіксацію.

Відеозаписом також зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечує, що незадовго до запинки його працівниками поліції, він вживав алкоголь на дні народження, проте в невеликій кількості і тому що від місця святкування дня народження до місця його проживання недалеко їхати.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 суть яких зводяться до того, що працівниками поліції сфальсифікували справу та порушили порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд зазначає таке.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на положення Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів, затвердженої наказом МВС, МОЗ, МЮ України від 24.02.1995 № 114/38/15-36-18, суд апеляційної інстанції відхиляє, як очевидно не обґрунтовані, оскільки вказаний наказ втратив чинність 21 квітня 2009 року.

Щодо того, що працівники поліції не надали сертифікат відповідності технічного приладу, то відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, такий сертифікат надається працівниками поліції на вимогу водія.

Як видно з відеозапису, долученого до працівників поліції та письмових пояснень ОСОБА_1 останній не висував вимогу про надання такого сертифіката.

Доводи ОСОБА_1 , що він наполягав на проходженні медичного огляду в закладі охорони здоров`я, спростовуються матеріалами справи.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься акт огляду на стан сп`яніння (а.с. 6), у відповідній графі якого, а саме з результатом згоден ОСОБА_1 власноруч поставив свій підпис, чим засвідчив свою згоду з вказаними результатами. Крім того, зазначена обставина підтверджується власноруч написаними поясненнями ОСОБА_1 , в яких він визнає свою провину, а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 будь-яких заперечень з приводу результатів спеціального технічного засобу після проходження ним огляду на стан сп`яніння не виказував та не наполягав на проведенні медичного огляду в закладі охорони здоров`я, що у своїй сукупності у повному обсязі спростовують його доводи, викладені в апеляційній скарзі, а тому апеляційний суд вважає їх неприйнятними.

Під час дослідження матеріалів справи, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, які були б наслідком закриття провадження у справі.

Щодо доводів про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, то суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріалами справи та відеозаписом, встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в комендантську годину, про що йому повідомлено працівниками поліції як про підставу для зупинки транспортного засобу.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом вимог ст. 33 КУпАП, а саме, що суд в постанові не обґрунтував вид і розмір стягнення, не врахував відомості про особу правопорушника, обставини, що обтяжують та пом`якшують стягнення, суд апеляційної інстанції розцінює як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП для осіб, які мають посвідчення водія, передбачає безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху...

Отже, при розгляді справи судом, порушень статей 33, 266, 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку та поновити строк апеляційного оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун