Справа № 489/6542/23
Провадження № 3/489/2324/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

24 листопада 2023 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, згідно з протоколом проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №560019 від 15.10.2023, 15.10.2023 о 08.10 год. в м. Миколаєві по вул. Новозаводська, 5, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Ауді А6" д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, бліда шкіра обличчя, розширені зіниці очей), в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 при розгляді справи в суді свою вину в інкримінованому порушені не визнав, при цьому підтвердивши, що керував транспортним засобом та відмовився на вимогу поліцейського від огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони, оскільки поспішав додому, де його чекала малолітня дитина (онук його співмешканки ОСОБА_2 ), який знаходився вдома разом з іншою особою похилого віку (батьком його співмешканки), що за ним доглядала.

Захисник в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, підтримавши надіслані до суду письмові заперечення про те, що поліцейські двічі зупиняли ОСОБА_1 , при цьому першого разу його відпустили; він не мав можливості пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки поспішав додому до малолітньої дитини, яка залишилася під наглядом особи похилого віку; при оголошенні ознак сп`яніння ОСОБА_1 був тверезий та заперечував їхню наявність; в направленні на огляд не зазначено про відмову особи від огляду; поліцейські порушили його право на захист, не роз`яснивши право мати захисника; відеозапис поліцейського складається з двох відео; поліцейські не роз`яснили особі право самостійно пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я протягом двох годин; особу не було відсторонено від керування автомобілем після складення протоколу, що не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи та її захисника; свідка ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні надала показання про те, що проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , де також зареєстровані, крім неї, ще шість повнолітніх осіб та малолітній ОСОБА_3 , 2018 р.н. 15.10.2023 зранку їй потрібно було піти на роботу, у зв`язку з чим вона залишила вдома неповнолітнього онука ОСОБА_4 , 2018 р.н., батьки якого на той час також були відсутні вдома. Тому вона зателефонувала ОСОБА_1 і попросила приїхати додому, щоб доглядати за вказаною; дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; письмові пояснення ОСОБА_5 ; переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського; довідку УПП в Миколаївській області від 16.10.2023), суддя дійшов таких висновків.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частинами 2, 3 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами пункту 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Проте Інструкція про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, яка визначає саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

Так, розділ ІІ зазначеної Інструкції визначає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

В той же час пунктом 12 розділу ІІ даної Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пункт 4 розділу І Інструкції визначає ознаки саме наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на відміну від п. 3 розділу І Інструкції, який визначає ознаки алкогольного сп`яніння.

При цьому відповідно до положень п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Пунктом 15 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Із пунктів 16, 17, 18, 19, 22 розділу ІІІ Інструкції слідує, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, огляд такого водія поліцейським на стан сп`яніння на місці із використанням спеціальних технічних засобів не проводиться, а водій в обов`язковому порядку направляється до найближчого закладу охорони здоров`я для встановлення того, чи перебуває він в стані наркотичного сп`яніння та для проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Згідно з довідкою УПП в Миколаївській області від 16.10.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 12.09.2017.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пунктом 2.5 яких зобов`язано водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідженням відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейських встановлено, що ОСОБА_1 за вказаних у протоколі обставин дійсно керував транспортним засобом та був зупинений поліцейськими, які під час спілкування з ним зазначили про виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкіри обличчя та розширені зіниці очей, які не реагують на світло. При цьому ОСОБА_1 на дослідженому відеозаписі відеозаписі не заперечував виявленої у нього такої ознаки, як розширені зіниці очей, зазначивши про можливість існування такої ознаки через те, що працює по ночам.

Вказаним відеозаписом підтверджується, що на неодноразово висловлені вимоги пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 зазначив про неможливість проїхати з поліцейськими до лікарні тому, що йому потрібно повернутися додому до хворої дитини, незважаючи на роз`яснення йому поліцейськими наслідків такої відмови у виді складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно керувала транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

При цьому не можуть бути підставою для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення його твердження про те, що він не міг проїхати до лікарні через те, що йому потрібно було повернутися додому з метою догляду за малолітньою дитиною, оскільки, по-перше, з витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва «Про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні» від 26.10.2023 слідує, що за вказаною ОСОБА_1 адресою по АДРЕСА_1 зареєстровані семеро повнолітніх осіб, одна неповнолітня особа та одна малолітня особа, що викликає обґрунтовані сумніви щодо того, що малолітній ОСОБА_3 , 2018 року народження, на час зупинення поліцейськими ОСОБА_1 знаходився вдома без стороннього нагляду, у зв`язку з чим потребував догляду саме зі сторони ОСОБА_1 .

По-друге, судді не було надано жодних належних та допустимих доказів щодо того, що малолітньою особою, за якою ОСОБА_1 необхідно було терміново здійснити догляд, є саме ОСОБА_3 , 2018 р.н., оскільки під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 вказував на наявність «ребенка», після чого називав її займенником «вона вдома сама осталась» (що зафіксовано на 3 хв. 30 с відеозапису), тобто мав на увазі дитину жіночої статі. Вказане, у свою чергу, викликає обґрунтовані сумніви у твердженнях ОСОБА_1 про необхідність йому догляду за малолітнім ОСОБА_3 .

По-третє, стороною захисту не було надано жодних доказів щодо того, що на час зупинення поліцейськими ОСОБА_1 малолітній ОСОБА_3 , про якого вказували в судовому засіданні ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 , дійсно перебував вдома сам без батьків та інших повнолітніх осіб, а також доказів того, що він перебував у будь-якому хворобливому стані та потребував сторонньої допомоги, зокрема зі сторони ОСОБА_1 , який не є йому родичем чи іншою близькою особою.

При цьому, показання свідка ОСОБА_2 про те, що вона дійсно зателефонувала ОСОБА_1 та попросила приїхати додому, щоб доглядати за її малолітнім онуком ОСОБА_3 , суддя оцінює критично, оскільки вказаний свідок проживає однією сім`єю з ОСОБА_1 та заінтересована в результатах розгляду справи на користь її співмешканця.

По-четверте, з відеозапису вбачається, що на час зупинки поліцейськими ОСОБА_1 останній керував автомобілем, надаючи послуги таксі та їхав до клієнта, що також викликає обґрунтовані сумніви щодо того, що ОСОБА_1 було необхідно терміново повертатися додому та неможливість проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, який, за повідомленнями поліцейських на відеозаписі, не займе тривалого проміжку часу.

Також дослідженим відеозаписом повністю спростовуються твердження захисника про те, що поліцейськими не були роз`яснені ОСОБА_1 права та не було забезпечено право на захисту, оскільки на відео, починаючи з 12 хв, зафіксовано процес роз`яснення ОСОБА_1 прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема право мати захисника, яким ОСОБА_1 не скористався.

Також не можуть бути підставою для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 твердження захисника про те, що поліцейські двічі зупиняли ОСОБА_1 і першого разу його відпустили, оскільки визначальним для наявності складу даного адміністративного правопорушення є саме факт керування особою транспортним засобом з ознаками сп`яніння та її відмова від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленої законом процедури огляду, що повністю зафіксовано на дослідженому суддею відеозаписі, а також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 про факт керування автомобілем та відмову від огляду на стан наркотичного сп`яніння при зазначених поліцейськими ознаках такого сп`яніння.

Крім того, не можуть вказувати на невинуватість ОСОБА_1 в інкримінованому діянні посилання захисника про те, що в направленні на огляд не зазначено про відмову особи від огляду, оскільки на відеозаписі однозначно зафіксовано, що ОСОБА_1 неодноразово та в категоричній формі не погоджувався проїхати з поліцейськими до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також не є доказом невинуватості ОСОБА_1 твердження захисника про те, що поліцейські не роз`яснили особі право самостійно пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я протягом двох годин, оскільки такі твердження є припущеннями та не гуртуються на вимогах законодавчих актів, які визначають процедуру направлення та огляду водіїв у закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння.

Так, згідно з пунктами 6 та 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Також відповідно до п. 12 Р. ІІ, п. 2 Р. ІІІ Iнструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Системний аналіз вказаних положень зазначених нормативних актів вказує на те, що огляд особи на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я повинен проводитися в обов`язковому порядку лише за участю поліцейського, що, у свою чергу, спростовує припущення захисника про обов`язок поліцейського роз`яснити особі право самостійно пройти огляд на стан сп`яніння після того, як вона відмовилася від проходження такого огляду на вимогу поліцейського.

Крім того, не можуть бути підставою для закриття провадження у справі посилання захисника на те, що особу не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки, по-перше, судді не було надано доказів того, що після складення протоколу ОСОБА_1 продовжив керувати автомобілем, на якому був зупинений. По-друге, навіть у випадку, якщо поліцейські дійсно всупереч вимогам ч. 1 ст. 266 КУпАП не відсторонили ОСОБА_1 від керування автомобілем після складення протоколу, то це може свідчити лише про наявність в їхніх діях ознак відповідного правопорушення або дисциплінарного проступку, та жодним чином це не доводить невинуватості особи у керуванні транспортним засобом з ознаками сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, якщо такі факти випливають із встановлених при розгляді справи обставин.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (вперше притягується), обставини вчинення адміністративного правопорушення, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка містить безальтернативний вид накладення стягнення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись статтями 252, 266, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: Миколаївське ГУК /Микол. обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA0014001, з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ//22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA0026001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко