ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5699/23
Провадження № 3/210/2611/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 листопада 2023 року

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу 17.10.2023 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 які полягали в порушенні вимоги п. 2. 9 (а) ПДР України, кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 присутньою в судовому засіданні не була, через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без її участі та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх заперечень ОСОБА_1 зазначає, що згідно технічних характеристик приладу «Drager Alkotest», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть бути +/-0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле. З урахуванням ст. 8 Венської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, у всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г. чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається. Під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю у повітрі, що вона видихнула перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права на 0,01 проміле (0,26-,0,25). Вважає, що з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю у повітрі що нею видихався є незначним відхиленням від гранично допустимох норми, передбаченої нормам міжнародного права. ОСОБА_1 також зазначає, що у зв`язку з проблемами зі здоров`ям приймає безліч припаратів, які на її думку могли вплинути на результат огляду.

Фактичні обставини, встановлені судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №623409 від 06.10.2023 року, 06.10.2023 року о 17 годині 01 хвилин в м. Кривий Ріг, Металургійного району по пр.. Гагаріна, біля буд.46 в, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 пройшла огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Драгер ALKOTEST 6820, прилад ARHК-0313, тест №986, проба позитивна та складає 0,26%проміле. Що було зафіксовано на нагрудні відео реєстратори 477292, 477424. Факт руху xiaomi.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення пункт 2.9.а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Норми права, що підлягають застосуванню

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, з огляду на суворість передбачених санкцією цієї статті стягнень у виді штрафу і позбавлення права керування транспортними засобами, їх каральну і профілактичну мету, у розумінні Конвенції вважається «кримінальним» .

Відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за ст. 130 КУпАП наступає у разі: коли така особа, яка керує транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, або відмовилась від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп"яніння.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений у ст. 266 КУпАП, та також передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядок).

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність 1) за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або 2) під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, 3) за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постанова судді про притягнення до адміністративної відповідальності згідно з статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Позиція суду за наслідками розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення:

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах дій, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і ставляться в вину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, в судовому засіданні під час дослідження матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №623409 від 06.10.2023 року а також з відеозаписів відеореєстратора 477292,477427 встановлено, що працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння водію ОСОБА_1 , яку було зупинено, на що та погодилась без вагань. Результат огляду 0,26% проміле.

Жодних даних про те, чи пропонувалось водієві пройти огляд на визначення стану сп`яніння в медичному закладі з відеозапису не встановлено.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення на місці працівниками поліції була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення при складанні протоколу щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Відповідно до п. 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (наказ МВС / МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735) передбачено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння проводиться з використанням поліцейським спеціальних технічних засобів, показання яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. З принципу дії алкотестера Драгер слідує, що він фіксує вміст алкоголю не в крові (як зазначено в Інструкції № 1452/735), а в видихаючих парах етанолу в повітрі. В Інструкції із застосування такого алкотестера так і зазначено: портативний цифровий аналізатор парів етанолу в повітрі, що видихається.

З переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, та не вказував на наявність ознак і поліцейський, який вимагав проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки такий огляд був пов"язаний з поясненням водія, що та ввечері вживала алкогольний напій через стрес.

З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу одразу ж погодилась, продула прилад Драгер.

З відеоазаписів вбачається, що працівники поліції не роз"яснили ОСОБА_1 ні про те, що прилад Драгер має певну похибку, її результат (0,26 проміле), ОСОБА_1 не роз"яснювали право в разі не згоди з висновком Драгера пройти додатково огляд на визначення стану сп`яніння в медичному закладі. Навпаки ОСОБА_1 одразу роз"яснили, що розгляд справи буде проводитись в суді де остання і надасть суду свої пояснення. ОСОБА_1 свою вину заперечувала, вказала, що алкогольних напоїв не вживала. Однак як вбачається з відеозапису, працівникам поліції не сподобався аромат парфумів, якими користувалась ОСОБА_1 , бо був дуже різким та тяжким.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

За результатами проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alkotest 6820» у ОСОБА_1 було виявлено 0.26 ‰. Згідно роздруківки приладу «Drager Alkotest 6820» температура: +23 градусів Цельсія.

Статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г. чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле.

Окрім того, існує відносна похибка залежно від температури повітря. Як встановлено огляд на стан сп`яніння проводився за високої температури повітря, понад 23 градусів по Цельсію (відповідно до архіву прогнозу погоди Гідромедцентру України за 06 жовтня 2023 року, температура повітря становила понад +20 градусів по Цельсію), у зв`язку з чим відносна похибка може збільшуватися на ± 15%.

За клопотанням ОСОБА_1 судом було витребувано від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції технічну характеристику приладу «Drager Alkotest 6820», а саме які можливі границі допустимої похибки приладу +/- під час його експлуатування.

На вимогу суду відділом поліції надано відповідь технічної характеристики приладу «Drager Alkotest 6820», а саме які можливі границі допустимої похибки приладу +/- під час його експлуатування. Так, границя допустимої основної похибки: абсолютної ±0,02мг/дм3 (в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до0,4 мг/дм3), відносної ± 5% (в інтервалі діапазону вимірювань понад 0,4 мг/дм3), абсолютної ±0,042 % (в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,84%) відносної ± 5% (в інтервалі діапазону вимірювань понад 0,84%). Дрейф чутливості типовий 0,4% показання за місяць.

На думку суду, вказаний результат огляду не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є в межах похибки, яка, відповідно до відкритих джерел інформації (інструкція приладу Драгер 6820), для приладу «Drager Аlcotest 6820» становить в діапазоні температури навколишнього середовища від -5.0 до +15.0 градусів Цельсія та діапазоні вимірювання концентрації етанолу 0-0.33 проміле абсолютна похибка вимірювання пристрою становить - + 0,05 проміле, від +15.0 до +25.0 градусів Цельсія похибка вимірювання пристрою становить - + 0,02 проміле, від +25.0 до +50.0 градусів Цельсія похибка вимірювання пристрою становить - + 0,05 проміле. Слід звернути увагу, що в даному випадку температура повітря +23 градусів Цельсія.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , та долученої до матеріалів справи довідки лікаря, остання приймає за призначенням лікаря наступні препарати: Ноліпрел 2,5, Глюкофаж, Омез, Мовіназа, Мкскомед, Немесил, Гептрал, Еутирокс, які також могли вплинути на результат тестування.

Як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що остання одразу погодилася, оскільки не перебувала в стані алкогольного сп"яніння. Також вона пояснила поліцейським, що вона переїхала в Кривий Ріг з міста Херсону, проживає одна, її будинок зруйнований, наразі вона займається перевезенням речей, і хоча вона напередодні у вечорі і вживала небагато алкоголю, однак такий результат навряд чи міг би бути.

В той же час, ОСОБА_1 поліцейські запропонували підписати результати тестування, та зазначили, що пояснення вона має право надати в суді, проба позитивна, тому буде складено протокол.

Тобто, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 сумнівалась в результаті, маючи на це об"єктивні підстави, зокрема прийом медикаментів, працівниками поліції не роз"яснено її право проїхати до медичного закладу для проходження огляду, враховуючи, що її результат - 0,26 проміле був граничним з допустимими нормами з урахуванням похибки приладу та конвенційних норм.

Контрольна проба також не була зроблена на місці.

У даному випадку, результат огляду ОСОБА_1 показав перевищення на 0,06 проміле від норми. В той же час, з урахуванням границі допустимої похибки та норм міжнародного законодавства такий показник може бути розцінений як сумнівний, та у будть-якому випадку поліцейські зобов"язані були повідомити ОСОБА_1 про це, а не заначити про те, що пояснення вона зможе надати в суді.

Результат ОСОБА_1 при проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6820» 0,26 % з урахуванням технічних характеристик приладу "Драгер 6820" з урахуванням похибки, є близьким до допусимого (0,22-0,24 проміле).

У даному випадку суд не вважає, що згода водія ОСОБА_1 з результатами медичного огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, свідчить про її винуватість у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, оскільки ОСОБА_1 після тестування не було роз"яснено, що у приладу «Драгер 6820» є абсолютна похибка на рівні ±0,042 %, і що остання має право пройти контрольне (повторне) тестування, чи огляд в медичному закладі.

Враховуючи кримінальний характер звинувачення та тяжкості покарання, яке передбачене статтею 130 КУпАП, у контексті результатів тестування на стан сп"яніння на місці зупинки та наявності похибок у вимірюванні, поліцейські були зобов"язані роз"яснити ОСОБА_1 право пройти повторний огляд або огляд в спеціалізованому закладі.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, оскільки порушеног процедурні аспекти огляду на стан сп"яніння, зокрема не роз"яснено права на переогляд за наявності позитивного результату, граничного до мінімально допустимого.

З переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, у неї відсутнє почервоніння очей та обличчя, хиткої ходи та не чіткої мови, навпаки, вона чітко та розбірливо відповідала на всі питання, вела бесіду, рухалась.

З урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю, у повітрі, що видихала ОСОБА_1 був близьким до максимально допустимих, а тому ОСОБА_1 мала право на проходження огляду повторно, або в медичному закладі, але поліцейські одразу склали протокол, запропонувавши висловити свої заперечення в суді, що ставить під сумнів допустимість отриманих результатів.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений за результатами роздруківки приладу «Drager Alkotest 6820», відповідно до якої огляд проведений з порушенням встановленого порядку, та такий результат є в межах похибки, а тому і протокол про адміністративне правопорушення, і результати вказаного огляду критерію допустимості доказів не відповідають і не можуть бути покладені в основу судового рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст.252 КУпАП України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи допущені працівниками поліції порушення під час проведення процедури огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку, що в даному випадку (через порушення процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння), такий огляд водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, у відповідності до ст. 266 КУпАП, є недійсним, у зв`язку із чим у діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Щодо інших відомостей наявних у матеріалах справи, то такі у своїй сукупності не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на те, що в матеріалах справи не містяться жодного іншого належного й допустимого доказу на підтвердження поза розумним сумнівом факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та керування в такому стані транспортним засобом, всі сумніви щодо доведеності вини останньої тлумачаться на її користь. У зв`язку з недоведеністю вини водія у скоєнні вказаного в протоколі правопорушення, доходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: О. В. Чайкіна