Справа № 488/1735/22
Провадження № 33/812/521/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шаманської Н.О.

за участю секретаря Лівшенка О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік

у с т а н о в и в:

Згідно постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2023 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 325466, 11 жовтня 2022 року о 19 год. 40 хв. в м. Миколаєві по пр-ту Богоявленському водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ-110307, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, хитка хода). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що факт керування транспортним засобом є недоведеним, відеозапис з нагрудної камери поліцейських є фрагментарним. Вказував, що суд першої інстанції притягнув його до відповідальності саме за відмову від проходження медичного огляду, проте, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував цей факт. Окрім того, зауважив, що працівниками поліції в порушення вимог законодавства не запропоновано пройти йому медичний огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 жовтня 2022 року о 19 год. 40 хв. в м. Миколаєві по пр-ту Богоявленському водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ-110307, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, хитка хода). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

11 жовтня 2022 року уповноваженою особою складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 325466, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил, за що передбачена відповідальність за статтею 130 КУпАП.

До протоколу долучено відеозйомку подій 11 жовтня 2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння від якого він відмовився, а також відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі.

В постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зазначено, що 11 жовтня 2022 року о 19 год. 40 хв. в м. Миколаєві по пр-ту Богоявленському водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ-110307, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, хитка хода).

Даною постановою ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, за результатами розгляду справи суд першої інстанції вважав доведеним як факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, так і факт керування ним транспортним засобом.

До такого висновку суд, як зазначено в постанові, дійшов на підставі досліджених ним під час розгляду справи доказів, а саме: даних, що містяться у протоколах про адміністративне правопорушення, відеофайлами запису з нагрудної камери поліцейського.

Однак, поза увагою місцевого суду залишилось те, що визначальними для кваліфікації діяння за ст.130 КУпАП, є не тільки факт відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння чи перебування у такому стані, а й встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.

Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом, адже відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, отже зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим із того моменту, коли він почав рухатись.

Проте в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що 11 жовтня 2022 року він не перебував за кермом автомобіля, а у постанові відсутні докази керування транспортним засобом, що виключає склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 325466 від 11 жовтня 2022 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ-110307, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 зазначив: «Не згоден. Не був за кермом».

У даній справі під час зібрання матеріалів адміністративного провадження, правоохоронним органом не було зібрано беззаперечних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Під час спілкування з поліцейськими він заперечував факт керування транспортним засобом. Отже даний факт підлягав доказуванню іншими належними доказами.

Проте інших належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали справи не містять.

За такого, до даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення як до доказу в розумінні ст. 251 КУпАП, з урахуванням зазначених вище обставин, апеляційний суд відноситься критично, оскільки інші належні та допустимі докази у справі не підтверджують того факту що, ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції.

З огляду на наведене, а саме на диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, що передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, в тому числі алкогольного сп`яніння, відсутність належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 , керував автомобілем, коли працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, та відмовився від проходження огляду у медичному закладі у встановленому законом порядку, та враховуючи положення ст. 62 Конституції України, відповідно до якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, слід дійти висновку про не встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Хоча апеляційний суд і не погоджується з іншими доводами апеляційної скарги проте, з огляду на відсутність належних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, вони не мають вирішального правого значення .

Отже, зважаючи на те, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не зафіксований у відповідності до вимог законодавства, а визнання винуватості не може ґрунтуватися на припущеннях, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із викладеним постанова судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2023 року підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю із підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська