Справа № 748/2231/23 Головуючий у 1 інстанції Кухта В. О.
Провадження № 33/4823/744/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю захисника-адвоката Домітращук І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Домітращук І.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ЗСУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.06.2023 року о 10 год. 10 хв., ОСОБА_1 , на 1 км автодороги Північний під`їзд до м. Чернігова, керував автомобілем марки «ВАЗ-2105», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, за результатом тесту «Drager» alcotest 6820» - 0,31‰, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат Домітращук І.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що на місці зупинки транспортного засобу поведінка водія була адекватною, зовнішніх ознак сп`яніння немає. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, при цьому вину визнав та погодився з результатами освідування.

Крім цього, ОСОБА_1 проходить службу у ЗСУ, захищає суверенітет нашої держави та використовує у своїй службі транспортний засіб.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 своїми діями не завдав збитків державним або суспільним інтересам, правам і свободам громадян, шкідливих наслідків внаслідок його дій не настало, до адміністративної відповідальності притягується вперше, а позбавлення його права керування транспортним засобами негативно вплине на можливість виконувати обов`язки як військового, а також поставить його сім`ю у скрутне матеріальне становище.

Також посилається на незначний ступінь сп`яніння ОСОБА_1 (0,31%о при допустимому показнику 0,2%о) та допустиму похибку приладу Драгер-6820, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 .

Крім того, подане до суду 1 інстанції клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, судом розглянуто не було.

На думку захисника, вказані обставини є підставою для застосування до ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП.

Заслухавши апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник-адвокат Домітращук І.М. просила постанову суду в частині позбавлення права керування транспортними засобами скасувати, так як таке позбавлення негативно вплине на можливість ОСОБА_1 виконувати обов`язки як військового.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказів, яким дана правильна юридична оцінка та ніким не заперечується.

Доводи апелянта про можливість наявності похибки, відображених у роздруківці результату газоаналізатора, є необґрунтованими виходячи з наступного.

Як вбачається зі свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM 1089 083 22 від 09.09.2022 року газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6820», виробником газоаналізатора заявлено допустиму похибку в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі у діапазоні до 0,40 %о становить ± 0,04 %о.

У водія ОСОБА_1 результат продування приладу складав 0,31 %о, що перевищує допустиму законодавчу норму похибки, що свідчить про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується доводів апеляційної скарги про закриття провадження у справі у зв`язку з малозначністю скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на думку апеляційного суду, вони не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності обмежитись усним зауваженням. Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених, серед іншого, статтями 130 КУпАП. Тобто, законодавець чітко визначив, що особи, які визнані винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, у тому числі ст. 130 КУпАП, з огляду на суспільну небезпечність таких правопорушень та посилення відповідальності за їх вчинення, не можуть бути звільнені від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 визнаний винуватим саме за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому у суду апеляційної інстанції немає процесуальної можливості звільнити його від адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 22 КУпАП.

За санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, тобто, є безальтернативним видом стягнення, тому в даному випадку суд позбавлений права вибору у застосуванні стягнення, передбаченого санкцією цієї статті, оскільки санкцією не передбачено альтернативного застосування стягнення, тому суд 1 інстанції, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 130, ст.ст. 33 - 35 КУпАП, обґрунтовано застосував відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк. В цьому випадку апеляційний суд позбавлений можливості задовольнити вимоги апелянта про призначення ОСОБА_1 стягнення тільки у виді штрафу.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Домітращук І.М. залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко