Справа № 156/515/23
Провадження № 3/156/266/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліцейської діяльності №1 (сел.Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 , пенсіонера, не працевлаштованого (згідно даних протоколу),

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

учасники справи:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представник особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 10, 63 Конституції України особам роз`яснено,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Згідно з матеріалами про адміністративне правопорушення 05.05.2023 року о 16 год 06 хв. в с. Павлівка по вул. Незалежності водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку здійснювався зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810». Результат огляду позитивний 0,60 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

В діянні ОСОБА_1 службові особи територіального органу поліції вбачають порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковане за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

ІІ. Пояснення учасників справи

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав частково. Пояснив, що того дня він випив пляшку пива, після чого сів за кермо. В с. Павлівка його зупинили працівники поліції. Через те, що правил дорожнього руху він не порушував, він не згідний із зупинкою транспортного засобу. З результатом приладу Драгер він також не був згідний, до лікарні на огляд не поїхав, бо побоявся.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Лісневський Г.В. в судовому засіданні просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення через непоінформування поліцейським Головашова В.І. про причини зупинення транспортного засобу, порушення працівником поліції прав ОСОБА_1 шляхом пред`явлення до нього вимоги дихнути поліцейському в лице, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, здійснення відеофіксації з місця події неповно, частинами, відсутністю даних, що підтверджують правомірність застосування Алкотестеру «Драгер» під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, вручення ОСОБА_1 копії протоколу, яка не дає змоги ознайомитися з даними, внесеними до протоколу.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із п. 2.9а Правил дорожнього руху - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Пунктом 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено: «Судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись».

Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) згідно із ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

ІV. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи

Згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що суди повинні при розгляді справ про адміністративне правопорушення з`ясовувати всі обставини перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Протокол серії ААБ № 074659 від 05.05.2023 року складений уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказом у справі.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП підтверджується доданими та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом серії ААБ № 074659 від 05.05.2023 року, в якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- результатом «Alcotest Drager 6810» згідно якого результат тесту позитивний 0,6‰;

- рапортом № 1059 від 05.05.2023 року про повідомлення працівниками поліції про зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху;

- направленням ОСОБА_1 в Іваничівську багатопрофільну лікарню на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6810» згідно з яким проба позитивна, результат тесту 0,6‰. З результатом тесту ОСОБА_1 не згідний;

- розпискою ОСОБА_1 від 05.05.2023 року про зобов`язання не керувати транспортним засобом до повного витверезення;

- оптичним диском DVD-R на відеозаписі № 0000000__0013 зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21043 з д.н.з. НОМЕР_1 . На відеозаписі № 0000000__0008 зафіксовано зупинку працівником поліції транспортного засобу, хід огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який здійснювався зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810» з результатами 0,60 проміле. На відеозаписі № 0000000__0009 зафіксовано факт згоди ОСОБА_1 з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810» та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. На відеозаписі № 0000000__0014 зафіксовано відмову ОСОБА_1 від надання пояснень на підставі ст. 63 Конституції України.

Порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), не встановлено.

Щодо посилання ОСОБА_2 про безпідставність зупинки водія ОСОБА_1 , неповідомлення причини і підстав зупинки суддя зазначає, що Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушивПравила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно доМитного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Випадки, які дають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб є вичерпними.

Разом з тим, 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по даний час. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що передбачає надання відповідним органам державної влади додаткових повноважень з тимчасовим обмеження конституційних прав громадян. Зокрема на час дії воєнного стану передбачено можливість заборони громадянам права на пересування та перебування в певних місцях, встановлення певних режимів в`їзду чи виїзду, а також заборона руху транспортних засобів. При цьому, передбачено право перевіряти у громадян, а тому числі водіїв, документи, а в разі потреби проводити огляд транспортних засобів, особистих речей та багажу. При цьому, законом не передбачено конкретної процедури зупинки транспортних засобів та спілкування з водіями в умовах військового стану. Отже, неповідомлення працівником поліції ОСОБА_1 про причини і підстави зупинки транспортного засобу, з огляду на дію в Україні воєнного стану, право працівників поліції зупиняти та перевіряти транспортні засоби, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, з відеозаписів не вбачається, що поліцейським роз`яснено правопорушнику ст.268 КУпАП, однак у протоколі про адміністартивне правопорушення серії ААБ № 074659 від 05.05.2023 року наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення із ст.268 КУпАП.

Наведені в сукупності доводи сторони захисту щодо необхідності застосування правового принципу «плодів зіпсованого дерева» у зв`язку із порушенням поліцейським вимог ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну Поліцію», жодним чином не вплинули на законність проведення процесуальної дії в частині проведення огляду ОСОБА_1 з метою визначення перебування його в стані алкогольного сп`яніння, за наслідками чого складено протокол, й жодним чином не досягають того рівня, який може свідчити про істотність недоліків та суттєвого порушення умов проведення цієї процесуальної дії, наслідком чого могло би бути визнання недопустимим як доказу протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно уникнення притягуваним відповідальності за умисно вчинене ним адміністративне правопорушення. Суд звертає увагу на те, що ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечували того, що 05.05.2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 після вживання пива. На відеозаписі № 0000000__0008 зафіксовано, як ОСОБА_1 говорить працівнику поліції: «випив пива, мав з собою пляшку».

Щодо твердження сторони захисту про протиправну поведінку працівника поліції щодо вимагання у ОСОБА_1 дихнути йому в лице, то суд зазначає, що з відеозаписів № 0000000__0007 та № 0000000__0013 слідує, що після зупинки транспортного засобу та представлення, в ході розмови з водієм ОСОБА_1 працівник поліції, почувши запах алкоголю від водія, спитав чи той нічого не вживав. ОСОБА_1 на таке запитання відповів негативно.

Попереднє здійснення подиху ОСОБА_1 в лице працівника поліції жодним чином не вплинули на законність огляду ОСОБА_1 з метою визначення перебування його в стані алкогольного сп`яніння, за наслідками чого складено протокол.

Не ґрунтується на нормах закону твердження представника ОСОБА_3 , що оскільки у працівників поліції не було законних підстав для зупинки ОСОБА_1 , то навіть почувши запах алкоголю від водія, працівники повинні були відпустити його. Тобто на думку представника ОСОБА_3 , працівники поліції, маючи підозру в тому, що водій керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не підтвердивши і не спростувавши свої домисли, фактично повинні були без перевірки на стан сп`яніння дозволити водію продовжувати подальший рух.

При цьому, суд звертає увагу, що поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог пп.«а» та пп.«б» п.2.9 Правил дорожнього руху, а водій відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Заразом, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого законодавства водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу або не погоджується з отриманим результатом. У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому, водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом. Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, фактично свідчить про визнання водієм факту перебування у стані алкогольного сп`яніння. До того ж, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу також свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу погодився з результатом приладу «Alcotest Drager 6810» щодо його стану алкогольного сп`яніння, однак а акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначив, що з результатами не згідний, однак зауважень з приводу проведеного поліцейськими огляду на стан сп`яніння на місці зупинки не висловлював. При цьому надати пояснення відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. Заразом, з відеозапису № 0000000__0009 слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Щодо твердження ОСОБА_3 про здійснення відеофіксації правопорушення неповно, частинами суд звертає увагу на те, що аналіз всіх переглянутих відеозаписів свідчить про те, що запис вівся безперервно та складається з окремих відео файлів, які є логічним продовженням один одного. Під час того, як ОСОБА_1 проходив огляд поліцейським за допомогою спеціального приладу "Drager", щодо перебування у стані алкогольного сп`яніння відео фіксація цих обставин не переривалась. Отже, твердження захисника про те, що запис не був безперервним є безпідставним, суперечить наявному у справі запису з місця події. Крім того, відеоматеріали чітко відображають обставини, які мають значення для справи, є допустимими доказами, узгоджуються з іншими доказами по справі та оцінюються судом у сукупності з іншими доказами.

Щодо неправомірності застосування Алкотеста «Драгер» під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння слід вказати, що дійсно, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (розділ 2 пункт 5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортнихзасобів ознакалкогольного,наркотичного чиіншого сп`янінняабо перебуванняпід впливомлікарських препаратів,що знижуютьувагу ташвидкість реакції,затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорониздоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858). Однак, вищевказаною Інструкцією передбачено надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. Стаття 266 КУпАП не містить застережень щодо надання особі, яка проходить огляд на стан сп`яніння, зазначених документів. Згідно з відеозаписом № 0000000__0008, у ОСОБА_1 перед тестуванням не виникало питань або заперечень щодо порядку застосування спеціального технічного приладу.

Заразом слід вказати, згідно відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, доступ до якого є загальнодоступним. При цьому газоаналізатор типу Alcotest виробництва Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких належить і Drager Alcotest 7510, включений до вказаного переліку.

Частиною 1 ст.17 вказаного Закону України визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації. Відтак, газоаналізатори (алкотестери), що вже перебувають в експлуатації, в тому числі і прилад Drager Alkotest 6810 можуть надалі експлуатуватись за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Також таке слідує з роз`яснень Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів", згідно з яких газоаналізатори марки «Drager Alkotest 6810» та «Drager Alkotest 6820», що вже перебувають в експлуатації, можуть і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної перевірки та перевірки після ремонту. Крім того, затверджений тип засобів вимірювальної техніки Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Saftety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік. З тесту № 5961 вбачається, що алкотестер «Драгер 6810» проходив останнє калібрування 06.06.2022 року, в той час як огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився 05.05.2023 року, тобто в межах дванадцятимісячного строку, тому у суду відсутні сумніви щодо достовірності результатів технічного засобу. Зазначене спростовує доводи захисту з приводу незаконності використання працівниками поліції газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки вказаний газоаналізатор дозволений МОЗ України. Отож, технічний засіб алкотестер «Драгер 6810» застосований без порушень чинного законодавства. Крім того, строки проведення калібровки, вказані в інструкції, мають рекомендаційний характер стосовно технічного застосування приладу, в тому числі і такого його елементу обслуговування як калібровка приладу. Про що також зазначено в інструкції до приладу. До того ж слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України №412 від 05 квітня 2022 року, установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Щодо неможливості ознайомлення із даними, внесеними до копії протоколу про адміністративне правопорушення, яка вручена ОСОБА_1 , суд зазначає, що зміст протоколу правопорушнику було оголошено, що підтверджується відеозаписом № 0000000__0010. Окрім того, правопорушник не був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи після їх складення працівниками поліції та надходження матеріалів до суду. Як слідує із заяви представника ОСОБА_1 адвоката Лісневського В.Г., такий з матеріалами справи ознайомився 23.05.2023 року та в той же день отримав копію відеозапису з місця події. У зв`язку з цим твердження про неможливість ознайомлення з внесеними в протокол даними є неспроможним.

Отже, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оскільки надані правопорушником пояснення не підтвердженні належними доказами, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами та спрямовані не на встановлення істини у справі, а виключно на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.

Окремо слід наголосити, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху. В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За таких обставин, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

На переконання суду, інформація, що міститься на відеозаписах, є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях водія ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 13.09.2022 року у справі № 344/8791/22 суд до уваги не приймає, оскільки судом у даній справі встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Склад адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 доведений у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема відеозаписом.

Будь-яких дій працівників поліції щодо примушення ОСОБА_1 до проходження чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не встановлено. ОСОБА_1 не оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддею беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, докази його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, були повно і всебічно досліджені в судовому засіданні.

V. Накладення адміністративного стягнення

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

При вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, суддею враховано також характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння: дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжких імовірних наслідків; дані про особу (до адміністративної відповідальності правопорушник притягується вперше), майновий стан (не працевлаштований, пенсіонер), ступінь його вини, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, поведінку правопорушника під час та після вчинення правопорушення та вважає необхідним застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

Окрім того, згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Постановою КМУ від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» в пункті 2 встановлено, що посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.

Статтею 24 КУпАП передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення як позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання).

Частиною другою статті 30 КУпАП визначено, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до довідки інспектора СРПП відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Брися І., ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.03.2004 року.

Отже, суд застосовує до порушника додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Визначений вид та розмір покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

VІ. Судові витрати

Також відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується в доход держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Враховуючи викладене, керуючись ч.1 ст. 130, ст.ст. 221, 283, 284, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя М. О. Федечко