Номер провадження 3/754/6321/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2023 року

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Мельник І.Г., за участю секретаря судового засідання Алчієвої А.О., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2023 року на адресу суду надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №926977 від 25.10.2023 вбачається, що 25.10.2023 приблизно о 00.10 год., за адресою: АДРЕСА_1 , гр.. ОСОБА_1 , повторно протягом року, вчиняв домашнє насильство відносно дядька ОСОБА_2 , а саме: погрожував фізичною розправою, кидався у бійку, виражався брутальною лайкою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим завдав потерпілому психологічної та психологічної шкоди, порушивши таким чином п.14, п.17 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , пояснив, що мешкає у зазначеній квартирі разом зі своїм дядьком ОСОБА_2 25.10.2023 між ним та дядьком виникла сварка, однак під час сварки він дядьку фізичною розправою не погрожував, у бійку не кидався, брутальною лайкою не висловлювався. На теперішній час він з дядьком помирились та продовжують проживати разом за вищевказаною адресою. Просив суд його не карати.

Потерпілий ОСОБА_2 , у судовому засіданні, пояснив що проживає разом з племінником ОСОБА_1 25.10.2023 між ними сталася сварка, однак він вважає, що племінник домашнього насильства відносно нього не вчиняв. На теперішній час, вони з племінником примирилися. Просив суд закрити провадження по справі.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а тому адміністративна справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Частина 2 ст.173-2 КУпАП передбачає зокрема адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене повторно протягом року.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон про домашнє насильство), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, ч.1 ст.251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Суддя вважає, що під час судового розгляду обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого прямого та беззаперечного підтвердження.

Так і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 заперечували, що ОСОБА_1 погрожував ОСОБА_2 фізичною розправою, кидався у бійку, висловлювався брутальною лайкою.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, судді не надано.

Таким чином, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, та оцінивши у сукупності надані докази, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, через недоведеність з боку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, об`єктивних ознак вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно зі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 173-2, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.2 ст.173-2 КУпАП - закрити.

Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду, через Деснянський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя І.Г. Мельник