Справа № 357/3482/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2023 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП -

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 10.03.2023 року о 11 годині 57 хвилин ОСОБА_1 на автодорозі М-05, Київ-Одеса. 78 км., керував транспортним засобом «Honda CR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився, що було зафіксовано на бодікамеру, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що не керував транспортним засобом. 10.03.2023 року він з дружиною їхали в м. Київ везли доньку до лікаря, за кермом автомобіля перебувала дружина, по дорозі у них пошкодився автомобіль та зупинився, він сів за кермо автомобіля усунув несправності, завів автомобіль, але рух не здійснював за кермо знову сіла дружина і вони поїхали далі. На блокпосту їх зупинили працівники поліції, які повідомили, що він з дружиною пересідали в автомобілі, що автомобілем керував він, нащо він повідомив, що автомобілем не керував, що за кермом автомобіля перебувала дружина, однак працівники поліції наполегливо говорили, що він перебував за кермом. Працівники поліції зупинили їх автомобіль, за кермом була дружина, а він перебував на пасажирському сидінні. Також, в автомобілі була ще їхня донька, вони їхали до м. Києва, були записані до лікаря. Працівники поліції, повідомили йому, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння, він почав пояснювати працівникам поліції, що не керував транспортним засобом, що за кермом автомобіля перебувала дружина, однак його ніхто не слухав. Зазначив, що він відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, так як не керував автомобілем.

Представник ОСОБА_1 адвокат Заліський Б.С. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що в матеріалах справи та з переглянутого відеозапису з нагрудних бодікамер працівників поліції відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Стосовно письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, вважає, що дані покази є неправдивими, так як з переглянутого відеозапису вбачається, що даний свідок пояснює працівникам поліції, що дійсно він бачив, що автомобіль зупинився перед в`їздом на блокпост, але що там відбувалося він не бачив, чи пересідав водій на пасажирське сидіння він не бачив. Вважає, що в матеріалах справи належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутні, оскільки ОСОБА_1 не будучи водієм, не є суб`єктом вказаного правопорушення, тому останні мав законне право відмовитися від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

В судовому засідання за клопотанням представника ОСОБА_1 , захисника Заліського Б.С. була допитана як свідок ОСОБА_3 , яка пояснила, що 10.03.2023 року вона разом з чоловіком ОСОБА_1 їхали в м. Київ, везли доньку до лікаря, за кермом автомобіля перебувала вона. По дорозі перед в`їздом на блокпост на мосту у них пошкодився автомобіль та зупинився, вона самостійно не могла усунути недоліки та попросила чоловіка, щоб він допоміг завезти автомобіль. Чоловік сів на водійське сидіння, усунув недоліки, завів автомобіль в подальшому вона знову сіла за кермо і вони поїхали далі. На блокпосту їх зупинили працівники поліції, вона була за кермом. Категорично ствердила, що автомобілем керувала вона, що чоловік лише усунув недоліки, автомобілем не керував. Зазначила, що працівники поліції пропонували чоловіку пройти огляд на визначення стану сп`яніння, але він відмовився, так як вони поспішали до лікаря і він не керував автомобілем, за кермом була вона.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейського, який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб за кермом якого перебувала жінка ОСОБА_3 . Під час спілкування та перевірки документів працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та пропонують пройти огляд на визначення стану сп`яніння, нащо останній відмовляється та повідомляє, що не перебував за кермом автомобіля, що автомобілем керувала дружина, що вони запізнюються до лікаря на 13 годину 00 хвилин. Працівники поліції повідомляють, що військовий який чергував на блокпосту бачив, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 , нащо останні категорично стверджував, що за кермом не перебував. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким останнього було ознайомлено. Крім того, відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції опитують військовозобов`язаного, який перебував на блокпосту, чи бачив він, як ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу пересідав на пасажирське сидіння, нащо останній повідомив, що бачив як зупинився автомобіль, а що там відбувалося і чи пересідав водій він не бачив.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника адвоката Заліського Б.С.,дослідивши направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 10.03.2023 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розписку ОСОБА_3 про зобов`язання не допускати водія до керування транспортним засобом, письмові пояснення ОСОБА_2 , рапорт працівника поліції, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейським БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП надано протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 10.03.2023 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розписку ОСОБА_3 про зобов`язання не допускати водія до керування транспортним засобом, письмові пояснення ОСОБА_2 , рапорт працівника поліції, відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з переглянутого відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського та допитаного в судовому засіданні ОСОБА_1 , факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксовано, під час зупинки транспортного засобу за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_3 .

З метою перевірки показань ОСОБА_1 суд викликав в судове засідання свідка ОСОБА_2 . Проте на виклики до суду вказаний свідок не з`явився, а нормами КУпАП не передбачається примусовий привід свідків.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказам судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що і створює в даному випадку об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рідермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

За відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, така особа у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП, не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення, так як відсутні докази керування ним транспортним засобом та моменту зупинення автомобіля працівниками поліції, і як наслідок не може нести відповідальність.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО