Справа № 357/1960/23
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О.П., за участі представника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Босенка Ю.Г., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

У С Т А Н О В И В:

03 лютого 2023 року о 08 год. 35 хв. по вулиці Гайок, водій ОСОБА_1 керував авто ВАЗ 211440 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія в присутності двох свідків на місці зупинки за допомогою приладу Alkotest 7510 ARLM 0372, проба позитивна 0,83 проміле, тест № 782. В медичний заклад їхати відмовився, чим порушив вимоги підпункту а п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В судовому засіданні адвокат Босенко Ю.Г, заявив клопотання про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України, не підтверджено належними та допустимими доказами, а саме проведення огляду відбувалось за відсутності свідків та до протоколу не долучено відео з нагрудної камери поліцейського, що є порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння, в протоколі не зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення, тому проведений огляд, згідно ст. 266 КУпАП, є недійсним.

Вислухавши пояснення представника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Босенка Ю.Г., дослідивши матеріали справи, зокрема протокол проадміністративне правопорушення серії ААД № 356717 від 03.02.2023, враховуючи порушення, допущені при складанні даного протоколу, який не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, допущені порушення «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, відсутність направлення до належного закладу охорони здоров`я, на підтвердження відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У практиці застосування Європейським судом ст.6Конвенції,у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину,а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості. Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130КУпАП,судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні,як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч. 2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ у судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведеності перед судом їх переконливості, при цьому в ст. 62 Конституції України унормовано, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше яке на підставах і в порядку, встановлених законом; розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 статті 130 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КпАП України, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КпАП України, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

В протоколі про адміністративне правопорушення в графі «свідки чи потерпілі» зазначено про відеофіксацію на бодікамеру (нагрудну) та до протоколу долучено технічний носій. При здійсненні спроби перегляду відеофайлу виявилось, що відеофайл пошкоджений, не відкривається та не відтворюється.

Тобто будь-якого носія інформації з можливістю відтворення відеофіксації проведеного огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння суду не надано.

Наявний у матеріалах справи результат тестування ОСОБА_1 спеціальним технічним засобом, не є належним та допустимим доказом дотримання порядку проведення такого огляду на стан сп`яніння та згоди останнього з результатами проведеного огляду.

Встановлено, що в порушення вимог ст. 254 КУпАП другий екземпляр протоколу не вручено під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

До протоколу не додано доказів, що підтверджує факт вручення копії протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності та є порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Такими діями поліцейських було порушено право ОСОБА_1 на захист.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За вищевказаних обставин, суд не може прийняти як достатній доказ вчинення адміністративного правопорушення наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, оскільки відеофайл з фіксацією проведення огляду ОСОБА_2 дослідити неможливо з причин, що не залежать від суду, тому суд не може вважати встановленими вказані в протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції обставини щодо дотримання порядку проведення огляду на стан сп`яніння, які не підтверджені жодними іншими належними та допустимими доказами.

При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд, тобто кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено належними і допустимими доказами, поза розумним сумнівом, факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки суду не доведено проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння з дотриманням вимог закону, а тому провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, п. 1 ст. 247, 130, 280, 283, 284, 294 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяОлександр ШОВКОПЛЯС