Справа № 932/3744/23
провадження № 3/932/2149/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року в м. Дніпро суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Сікора О.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 7 Дніпровського РУП Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2023 року серії ВАД № 054394 вказано, що ОСОБА_1 не в повному обсязі виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 8-В класу СШ № 126, що виразилось в тому, що останній має пропуски занять без поважної причини та має не атестації з предметів, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 КУпАП.

На судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечила, пояснивши, що вона приділяє достатньо уваги своєму сину, постійно з ним спілкується, обговорює події, які відбуваються в його житті, допомагає дитині у навчанні. Щодо пропусків занять то з даного приводу до неї та її дитини з боку представників школи проявляється упередженість, яка впливає на організацію навчального процесу. В матеріалах справи недостатньо доказів для притягнення її до адміністративної відповідальності, а тому вона просить закрити провадження у справі.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вказаного протоколу вбачається, що поліцейський кваліфікував дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП, а отже доведенню підлягає відповідний склад адміністративного правопорушення, який полягає в ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітнього сина.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення суду були надані та ним досліджені такі матеріали: протокол про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2023 року серії ВАД № 054394 в якому було зафіксовано всі встановлені уповноваженою особою обставини правопорушення, а також викладено дату, час, місце і суть адміністративного правопорушення; письмова інформація від 10 квітня 2023 року відповідно до якої адміністрація КЗО ССЗШ № 126 просить притягнути до адміністративної відповідальності батьків учнів, не відвідують онлайн-уроки без поважних причин, не атестовані з декількох предметів за перший семестр. В переліку вказаний і ОСОБА_2 . Інформація не містить особи, яка вкладала вказаний документ та не містить підпису уповноваженої особи; копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05 лютого 2008 року, відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ; копія паспорта особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із вказаних матеріалів суд не встановив, що ОСОБА_2 є учнем 8В класу КЗ «Спеціалізована середня загальноосвітня школа № 126» та він не відвідує онлайн уроки та не атестований з декількох предметів за перший семестр, оскільки відповідна інформація не засвідчена уповноваженою особою, а документ має узагальнюючий характер. Також суду не були надані характеристики на дитину та інші документи, які б підтверджували конкретні факти не відвідування онлайн-уроків та не атестації по окремим предметам.

Об`єктивною стороною інкримінованого правопорушення є саме ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітніх дітей, що передбачає свідоме нехтування, в даному випадку, матір`ю конкретними обов`язками, які створюють перешкоди у навчанні дитини.

В протоколі поліцейський не вказує на конкретні норми закону, положення якого на його думку порушені ОСОБА_1 за встановлених обставин, не наводить їх зміст. Він робить висновок щодо наявності складу правопорушення лише за самим фактом несистематичного відвідування дитиною он-лайн уроків.

Всі ці обставини обумовлювали ретельне з`ясування поліцейським повідомлених фактів та їх перевірку, належне здійснення чого з матеріалів справи не вбачається. Не отримано жодної інформації щодо стану здоров`я дитини, влаштування її місця для навчання, причин напружених стосунків вихователів з дитиною тощо.

Лише самого факту несистематичного відвідування дитиною он-лайн уроків та часткового невиконання завдань, само по собі, ще й без вивчення кожного такого випадку, недостатньо для обвинувачення матері у свідомому невиконанні своїх батьківських обов`язків.

Поліцейський не вказав в протоколі конкретні дні, коли дитина не відвідувала он-лайн уроки та не отримав інформацію про конкретні завдання, які нею не були виконані, не встановив з яких предметів дитина не атестована, що фактично позбавило особу, яка притягається до адміністративної відповідальності заперечити по кожному факту, тобто унеможливило здійснення нею захисту, що є грубим порушенням прав останньої.

Особливу увагу суд звертає на відсутність в матеріалах наданих поліцейським відомостей про відібрання пояснень щодо обставин справи у п`ятнадцятирічної дитини, при тому, що саме її поведінка в даному випадку є предметом дослідження, а отже позиція останньої не може бути не врахована, для об`єктивного розгляду справи.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, частиною першою статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до частини другої статті 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями частини третьої статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення частини третьої статті 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення, відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20. Вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Висновки викладені Європейським судом справедливості у відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державною Україна.

Таким чином, оскільки суд не вправі самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення щодо вказаних обставин, а учасниками провадження їх надано не було, слід виснувати про вичерпання судом усіх визначених законом можливостей щодо збору доказів, а отже наявності підстав для розгляду справи за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вказані обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, а отже провадження у справі належить закрити відповідно до пункту 1 статті 247, пункту 3 частини першої статті 284 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

Керуючись статями 283, 284 КУпАП, а також іншими наведеними положеннями законодавства, суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2023 року серії ВАД № 054394 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: _______________ О.О. Сікора