Справа № 361/385/23 Головуючий в суді І інстанції Василишин В.О.
Провадження № 33/824/2391/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2023 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2023 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 30 грудня 2022 року близько 13 години 40 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda Kodiaq», н.з. НОМЕР_1 поблизу будинку 1 по вулиці Київській в місті Броварах Київської області, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого, допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Sandero», н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водії та інші учасники дорожнього руху не постраждали. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Тараненко Я.Ю. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену постану скасувати та прийняти нову постанову, за якою провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що прямий причинно-наслідковий зв`язок з настанням дорожньо-транспортної пригоди знаходиться у діях водія автомобіля марки Renault Sandero, оскільки остання не переконавшись що це буде безпечно, в порушення п. 12.9 г різко загальмувала, що призвело до ДТП. Жодних доказів того, що пішохід, про якого водій вказує в поясненнях, який ймовірно тільки розпочинав рухатися по пішохідному переходу внаслідок не зупинення автомобіля Renault Sandero міг стати жертвою ДТП чи спричинити ДТП матеріали справи не містять, а тому вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена.

На вищевказане суд першої інстанції не звернув уваги та не надав цьому належної оцінки.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника Тараненко Я.Ю., які просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Пунктами 12.1., 13.1. ПДР України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Визнаючи доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 , доводиться зібраними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 256750 від 30 грудня 2022 року, схемою місця ДТП до нього, поясненнями ОСОБА_1 , який сказав, що рухався в попутному напрямку позаду іншого учасника ДТП і допустив з ним зіткнення, поясненнями ОСОБА_2 , а також фотозображеннями з місця ДТП зі слідами механічних пошкоджень транспортних засобів учасників ДТП.

Апеляційний суд повністю погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 30 грудня 2022 року близько 13 години 40 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda Kodiaq», н.з. НОМЕР_1 поблизу будинку 1 по вулиці Київській в місті Броварах Київської області, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого, допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Sandero», н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водії та інші учасники дорожнього руху не постраждали.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про порушення ОСОБА_1 п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, що потягло пошкодження транспортних засобів, а відтак у його діях містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 256750 від 30 грудня 2022 року, відповідно до якого 30 грудня 2022 року близько 13 години 40 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda Kodiaq», н.з. НОМЕР_1 поблизу будинку 1 по вулиці Київській в місті Броварах Київської області, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого, допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Sandero», н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водії та інші учасники дорожнього руху не постраждали;

- схемою дружньо-транспортної пригоди із зазначенням місця розташування автомобілів «Skoda Kodiaq» і «Renault Sandero» після зіткнення та переліком видимих пошкоджень транспортних засобів;

- письмовими поясненнями водія автомобіля марки «Renault Sandero», н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , яка пояснила, що близько 13 години 40 хвилин 30 грудня 2022 року рухалася лівою смугою дорожнього руху з дозволеною швидкістю близько 50 км/год по вулиці Київській в місті Броварах Київської області зі сторони міста Києва. Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, світлофор не працював, в попутному з нею напрямку в правій смузі зупинився автомобіль, вона зрозуміла, що рухається пішохід пішохідним переходом, і також зупинилася. Після повної зупинки, через пару секунд почула позаду себе звук гальмування і відбулося зіткнення. Різкого гальмування не здійснювала. На її стоячий автомобіль здійснив наїзд автомобіль марки «Skoda Kodiaq», н.з. НОМЕР_1 , який рухався позаду неї в попутному напрямку. Від удару її автомобіль приблизно на 39 м протягло вперед. На момент зупинки тримала ногу на педалі гальма, чи тримала вона гальма під час переміщення її автомобіля внаслідок удару, не пам`ятає. Стверджувала, що діяла відповідно до вимог ПДР, надаючи перевагу в русі пішоходу, що рухався пішохідним переходом. Після зіткнення водій автомобіля марки «Skoda Kodiaq», н.з. НОМЕР_1 запропонував гроші, щоб не викликати поліцію, але вона не погодилася;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який пояснив, що близько 13 години 40 хвилин 30 грудня 2022 року рухався лівою смугою дорожнього руху зі швидкістю близько 30-40 км/год автомобілем марки «Skoda Kodiaq», н.з. НОМЕР_1 по вулиці Київській в місті Броварах Київської області. Попереду нього рухався автомобіль марки «Renault Sandero», н.з. НОМЕР_2 , водій якого, в порушення п. 12.9 Г ПДР різко загальмувала, що стало причиною ДТП. Був щільний транспортний потік, не працював світлофор, яким регулювався пішохідний перехід, на якому сталося зіткнення. Оцінивши дорожню ситуацію, з метою запобігти більш тяжким наслідкам, намагаючись уникнути зіткнення, прийняв рішення зміститися на зустрічну смугу дорожнього руху, яка була вільною. Зустрічні автомобілі рухались на великій відстані від них. В попутному з ним напрямку в правій смузі рухалися автомобілі, що робило неможливим зміститися праворуч, позаду нього на невеликій відстані рухався автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», позаду якого ще кілька автомобілів. Враховуючи технічні характеристики свого автомобіля, який є важчим за автомобіль марки «Renault Sandero», вважав, що не встиг би ефективно загальмувати. В разі не здійснення ним вищезазначеного маневру, зіткнення відбулося б у задню частину автомобіля марки «Renault Sandero», н.з. НОМЕР_2 , з його автомобілем зіткнувся би автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», таким чином, він би опинився посередині, наслідки такого зіткнення були би більш тяжкими. Вважав, що у водія автомобіля марки «Renault Sandero», н.з. НОМЕР_2 не було необхідності застосовувати різке гальмування, оскільки пішохід рухалася нерегульованим пішохідним переходом з протилежної сторони дороги, де мала перетнути дві смуги дорожнього руху. Водій автомобіля марки «Renault Sandero»,

н.з. НОМЕР_2 різко загальмувала майже під світлофором. Незважаючи на всі вживані ним міри уникнути зіткнення не вдалося, він зіткнувся правою передньою частиною свого автомобіля з автомобілем марки «Renault Sandero», н.з. НОМЕР_2 . Після зіткнення одразу зупинився, а інший учасник ДТП проїхала далі, вона змістилася в праву смугу дорожнього руху, проїхала вперед та зупинилася на зупинці громадського транспорту.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КупАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , якому у встановленому законом порядку роз`яснено його права, передбачені ст.268 КупАП.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини та механізм вчинення ДТП, які мають значення для вирішення справи, і які наведено у оскаржуваній постанові.

Доводи ОСОБА_1 про те, що інший учасник ДТП допустив порушення ПДР апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки, виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи апеляційну скаргу, апеляційний суд відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує при розгляді даної справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів.

Всі вказані докази одержані законним шляхом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого, передбаченого ст.124 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Враховуючи наведене, постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2023 року є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись положеннями статті 247, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана