Справа № 173/1146/23
Провадження № 3/173/372/2023
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхан С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську, матеріал, який надійшов від Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

РНОКПП НОМЕР_1 ;

місце проживання:

АДРЕСА_1

місце роботи: ТОВ «ВЕСТА», керівник,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КпАП України

встановив:

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області для розгляду по суті надійшла справа про адміністративне правопорушення у відношенні гр. ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 КпАП України.

Згідно протоколу № 13913/04-36-04-11/24230880 від 20.04.2023 року посадова особа ОСОБА_1 , керівник ТОВ «ВЕСТА» вчинив правопорушення, яке виявляється у не поданні платіжного доручення на перерахування належної до сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по Податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2023 року № від 15.03.2023 року у сумі 9861,00 грн, терміном сплати 30.03.2023 року, про що складено акт камеральної перевірки від 04.04.2023 № 10865/04-36-04/11/24230880 порушено п.57.1 ст.57 та п.203.2 ст. 203 розділу V Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.278 КпАП України, при підготовці до розгляду справи судді необхідно вирішити в т.ч. такі питання: чи правильно складено протокол і інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи є необхідні для розгляду матеріали.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Виходячи зі змісту ст.254, ст.279 КпАП України, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КпАП України, про що робиться відмітка у протоколі.

В змісті протоколу про адміністративне правопорушення відсутні відомості про ознайомлення особи, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, з правами, обов`язками, передбаченими ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтею 63 Конституції України, а також відсутні її письмові пояснення. Так, з матеріалів справи вбачається, що копія протоколу про адміністративне правопорушення від 20.04.2023 не була вручена гр. ОСОБА_1 , а також в матеріалах справи відсутні відомості про відмову в отриманні копії протоколу.

У той же час, вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Зокрема, зі змісту рішення Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії» вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати відомості про точний час, коли цей документ був пред`явлений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.

Суд звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок вручити протокол про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності покладається на відповідний орган, який складав протокол.

При цьому, надіслання протоколу поштою особі, стосовно якої складено за її відсутності протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-2 КпАП України, суперечить вимогам діючого законодавства. Акт про неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у визначений у запрошенні час, фіскальний чек поштового відправлення, додані до протоколу не свідчать про дотримання вимог ст.256 КпАП України, оскільки не є підтвердженням вручення особі протоколу про адміністративне правопорушення, роз`яснення їй прав, надання можливості надати пояснення, скористуватись правовою допомогою.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено установчі документи статут та Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджує статус ТОВ, а також Наказ або Витяг з наказу, що підтверджує дійсність займаної посади гр. ОСОБА_1 .

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення № 13913/04-36-04-11/24230880 від 20.04.2023 не надано жодного документа, на підставі якого особою, яка склала протокол було встановлено особу правопорушника, що унеможливлює належну ідентифікацію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в т.ч., у випадку її неявки у судове засідання.

Отже, посадовою особою при складенні протоколу належним чином не було встановлено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, у відповідності до вимог ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», зокрема, документ, що посвідчує особу, коли і ким той виданий, його серія та номер.

В ході перевірки матеріалів справи було встановлено, відсутність засобу зв`язку (достовірного номеру телефону), що позбавляє суд можливості сповістити особу про розгляд справи.

Всупереч вказаного, матеріал відносно гр. ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 163-2 КпАП України надійшов до суду не належним чином оформлений.

Зазначені недоліки відносяться до суттєвих порушень вимог КпАП України, що не дозволяють здійснити всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи у їх сукупності та прийняти законне і обґрунтоване рішення у справі.

Згідно з абзацом 5 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КпАП України, відповідному органу для належного оформлення.

Таким чином, суд вважає за необхідне справу про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 КпАП України, повернути до Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області для належного оформлення.

На підставі викладеного та керуючись ст.256, ст.278 КпАП України

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 КпАП України, повернути до Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Бурхан