Справа № 354/124/23
Провадження № 33/4808/365/23
Категорія ч.3 ст.172-20 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Остап`юк М. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ковальчука В.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 06 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 гривень та закрито провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-17 КУпАП на підставі п.8 ч.1 ст.247 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 21.01.2023 року перебував у стані алкогольного сп`яніння, виконуючи обов`язки військової служби, під час дії особливого періоду, чим порушив вимоги статутів Збройних Сил України та скоїв військове адміністративне правопорушення,передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом ЛВІ №31 від 21.01.2023 року ОСОБА_1 порушив правила несення бойового чергування(бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення та відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України в умовах особливого періоду у зв`язку з перебуванням у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги статутів Збройних Сил України та тим самим скоїв військове адміністративне правопорушення,передбачене ч.2 ст.172-17 КУпАП.

Однак, судом першої інстанції провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-17 КУпАП закрито на підставі п.8 ч.1 ст.247 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою районного суду захисник Ковальчук В.Д. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП , оскільки не звернув увагу на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведений з грубим порушенням процедури освідчення. Вважає, що провадження у справі було необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки законом не встановлено порядок огляду військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів.

Зокрема, звертає увагу на те, що для проведення зазначенного огляду використовується відповідна Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Вказує на те, що суд першої інстанції не перевірив чи відноситься КНП « Надвірнянська центральна районна лікарня» до закладів охорони здоров`я, яким надано право на проведення такого огляду.

Зазначає, що довідка КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» від 21.01.2023 року ОСОБА_1 в порушення вимог вищевказаної інструкції не видавалася. Про складання акта медичного огляду на стан сп`яніння не відомо, з результатом акта не ознайомлювали, крім того довідка від 21.01.2023 року не містить ні відомостей про її отримання та про акт медичного огляду на підставі якого її було складено. Звертає увагу суду на те, що форма та зміст висновку щодо результатів медичного огляду затверджена Інструкцією та є додатком 4 до Інструкції. Наявна в матеріалах справи довідка за своєю формою та змістом не відповідає вимогам Інструкції.

На його думку, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння складені з порушенням вимог Інструкції , вважаються недійсними, довідку від 21.01.2023 року, неможливо вважати належним, допустимим та достовірним доказом.

Посилається на те, що з протоколу від 21 січня 2023 року, неможливо встановити, чи можна вважати уповноваженою особою ст.лейтенанта ОСОБА_2 на складання протоколу про військове адміністративне правопорушення. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують повноваження ст.лейтенанта ОСОБА_2 .

Зазначає, що протокол не містить відомостей щодо місця вчинення адміністративного правопорушення.

Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ковальчук В.Д. не з`явились, хоча в установленому законом порядку були повідомлені про розгляд провадження.

До початку розгляду справи про адміністративне правопорушення захисник Ковальчук В.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд враховує, що особа, яка притягається до відповідальності та її захисник самостійно відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційному порядку оскаржується рішення, яким ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення і в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим участь цієї особи в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що розгляд апеляційної скарги адвоката Ковальчука В.Д. може бути проведений без його участі та без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, а оцінка доказів, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному, та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дослідивши у повному обсязі сукупність зібраних по справі доказів та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 21 січня 2023 року перебував в стані алкогольного сп`яніння, виконуючи обов`язки військової служби, під час дії особливого періоду, чим порушив вимоги статутів Збройних Сил України та тим самим скоїв військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративних правопорушень, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Так, відповідно до протоколу №29 про військове адміністративне правопорушення від 21 січня 2023 року встановлено, що 21.01.2023 року під час проведення перевірки стану дотримання вимог законів України військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 в діях окремих військовослужбовців вказаної військової частини встановлені ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. На підставі цього, 21 січня 2023 року близько 02 год. заступником командира батальйону старшим лейтенантом ОСОБА_3 під час несення варти у м. Яремче Івано-Франківської області було виявлено солдата ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та в подальшому направлено до КНП « Надвірнянська центральна района лікарня» для проходження медичного освідчення на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого солдату ОСОБА_1 встановлено діагноз-алкогольне сп`яніння (1.36%) (довідка КНП «Надвірнянська центральна района лікарня» від 21.01.2023 року. )

Протокол було складено офіцером відділення службових розслідувань Івано-Франківського зонального відділу Військової служби правопорядку лейтенантом Матвєєвим О.О., ним же підписаний та підписаний ОСОБА_4 , який відповідно до вимог КУпАП має право на складання відповідних протоколів про адміністративне правопорушення.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений із правами та обов`язками відповідно до ст.6 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить його власноручний підпис.

В протоколі вказані пояснення ОСОБА_1 , де він зазначає, що провину свою визнає і просить його суворо наказати.

ОСОБА_1 був ознайомлений із змістом протоколу та отримав другий примірник протоколу, про що свідчать його власноручні підписи.

Приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, як на докази винуватості особи, суд послався на матеріали адміністративної справи, зокрема, протокол №29 про військове адміністративне правопорушення від 21 січня 2023 року, згідно якого ОСОБА_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків, та у своїх поясненнях до нього вказав, що провину свою визнає і просить суворо наказати, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2022 року, військовим квитком серії НОМЕР_2 від 02.07.2020 року.

Посилання захисника Ковальчука В.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , що порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведений з грубим порушенням процедури освідчення є безпідставним.

Апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги про відсутність в національному законодавстві порядку проведення огляду військовослужбовців ВСУ на стан сп`яніння. Однак, суд вважає хибними доводи сторони захисту про необхідність застосування аналогії закону та запровадження у випадку необхідності проведення огляду на стан сп`яніння щодо військовослужбовців вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Апеляційний су3д вважає, що у даному випадку, суд встановлює факт перебування військовослужбовця у стані сп`яніння на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що факт перебування ОСОБА_1 підтверджується довідкою №12, згідно якої в результаті огляду, який було проведено лікарем ОСОБА_5 21.01.2023 року о 04 год.16 хв., було встановлено , що військовослужбовець ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Зокрема, відповідно до вказаної довідки ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки лікарем було отримано позитивний результат огляду - 1.36%.

Апеляційний суд неодноразово звертав у своїх рішеннях увагу на те, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.

Таким чином, суд може тільки перевірити відповідність висновку лікаря медичного закладу результатами відповідних досліджень, його обґрунтованість та правильність оформлення вказаного висновку, однак не може підміняти лікаря медичного закладу та самостійно встановлювати, що сукупність застосованих методів дослідження свідчить про перебування обстежуваної особи у стані алкогольного сп`яніння.

Також до матеріалів справи доданий витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2022 року відповідно до якого солдат ОСОБА_1 призначений до військової частини НОМЕР_1 стрільцем 2 відділенням охорони взводу охорони 2 роти охорони 4 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , ВОС-НОМЕР_3.

Положеннями ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовці зобов`язані свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець має додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Частиною 3 статтею 173-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинене в умовах особливого періоду..

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року введено воєнний стан в Україні. Указом Президента України №69/2022 оголошено та проведено загальну мобілізацію.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України", з моменту введення в дію Указу Президента України "Про загальну мобілізацію " від 24.02.2022 року № 69/2022 в Україні діє особливий період.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів, поза розумним сумнівом, свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння ,виконуючи обов`язки військової служби, чи порушив вимоги Збройних Сил України.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу порушника та обставини, вчиненого адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Ковальчука В.П. , який діє внтересах ОСОБА_1. залишити без задоволення.

Постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 06 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв