Справа № 188/459/23
Провадження № 3/188/321/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року смт.Петропавлівка

Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Курочкіна О.М., розглянувши матеріали відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , не працюючого,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу, 14.03.2023 року в с.Миколаївка по вул..Польова біля буд.164 Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 , керував т/з ЗАЗ-968МБ д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей не реагують на світло підвищення жвавість, сухість покрову шкіри, неприродна блідість). На законну вимогу поліцейського відмовився від проходження медичного огляду відповідно до встановленого порядку з метою визначення наркотичного сп`яніння. ОСОБА_2 був відсторонений від керування т/з, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

По даному правопорушенню складено протокол серії ААД № 447292 від 14.03.2023р.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що йому не пропонували пройти медогляд, направлення не отримував.

Вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення порушника, копію протоколу серії ААД №447293 від 14.03.2023р., копію постанови серії БАБ №461629 від 14.03.2023, розписка про отримання т/з,довідка інспектора від 14.03.23р., рапорт поліцейського ВП №3, переглянувши диск з відеофіксацією правопорушення, приходжу до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Під час розгляду справи встановлено, в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння та направлення до медичного закладу та під час перегляду диску відеофіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , вбачається, що запис не є повним, на ньому не зафіксовано факт складання протоколу, роз`яснення прав особі та видачу направлення до медичного закладу, таким чином ОСОБА_1 був позбавлений самостійно звернутись до лікарні для проходження огляду.

Таким чином поліцейськими порушено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого Постановою КМУвід 17 грудня 2008 р. N 1103 та Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395.

Водію ОСОБА_1 , в порушення вимог ст.268 КУпАП, не було роз`яснено його права.

Крім того, ОСОБА_1 категорично заперечив отримання ним від працівників поліції направлення на обстеження, він його не отримував і не відмовлявся від нього, що не спростовується відеозаписом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Також суд враховує правову позицію висловлену ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 травня 2019 року № 537/2088/17 про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке порушнику поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що склад правопорушення та факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи зазначене, провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284, 287 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено Дніпровським апеляційним судом.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О. М. Курочкіна