Провадження № 3/742/2400/23
Єдиний унікальний № 742/4807/23
Постанова
28 листопада 2023 року м. Прилуки
Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуках адміністративну справу, що надійшла від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч.5 ст.126 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №159250 від 31.08.2023 , 31 серпня 2023 року, близько 11 год 00 хв, у м.Прилуках, водій ОСОБА_1 , керував т.з.ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1 А ПДР України.
За вказане адміністративне правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про причини неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення Суду надано такі докази:
протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №159250 від 31.08.2023 , в якому зазначено, що 31 серпня 2023 року, близько 11 год 00 хв, у м.Прилуках, водій ОСОБА_1 , керував т.з.ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1 А ПДР України. За вказане адміністративне правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.
Рапорт поліцейського від 10.10.2023 про те, що ним при складанні протоколу не було можливості перевірити чи притягувався ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП, але коли оскільки ОСОБА_1 повідомив про притягнення його до адміністративної відповідальності на нього і було складено протокол за ч.5 ст.126 КУпАП.
Довідка ТСЦ 7442 в якій вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримував.
Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд враховує наступне.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості .
Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.,
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом не маючи права керування .
Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 28.09.2023 року, справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, суд повернув на доопрацювання та вказав в тому числі, що протокол повинен містити суть адміністративного правопорушення.
Розділ ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, встановлює, що Протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію та номер.
Аналіз вище вказаної Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції свідчить про те, що єдиний можливий спосіб усунення недоліків складеного протоколу про адміністративне правопорушення , є анулювання протоколу в якому маються невідповідності , та складання нового протоколу та направлення його до суду.
Вказані недоліки після доопрацювання усунуті не були і як наслідок у суду відсутня можливість правильно визначити об`єктивну сторону правопорушення, за яке притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки при викладенні суті правопорушення не вказано кваліфікуючу ознаку передбачену ч.5 ст.126 КУпАП.
Долучений до протоколу про адміністративне правопорушення рапорт поліцейського, в якому останній вказав, що ним при складанні протоколу не було можливості перевірити чи притягувався ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП, але коли оскільки ОСОБА_1 повідомив про притягнення його до адміністративної відповідальності на нього і було складено протокол за ч.5 ст.126 КУпАП , не являється підтвердженням виправлення недоліків протоколу, а тому не приймається судом до уваги.
В даній ситуації виклад фактичних обставин справи і суті адміністративного правопорушення охоплюється положеннями підпунктів а та b пункту 3статті 6 Конвенції, які гарантують право обвинуваченого бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього та мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
Отже, роблячи висновки по суті пред`явленого ОСОБА_1 «обвинувачення» суд підкреслює, що межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. У цьому зв`язку необхідно зазначити, що підпункт «а» пункту 3 статті 6 Конвенції не накладає жодних формальних вимог щодо способу, у який обвинувачений має бути проінформований про характер і причини висунутих щодо нього обвинувачень. Суд також зазначає, що підпункти «a» і «b» пункту 3 статті 6 Конвенції взаємопов`язані та що право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту (пункт 37 рішення ЄСПЛ «Жупнік проти України» [3]).
Обов`язково слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункт 54 справи «Озеров проти Росії» [4], пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії» [5]).
У зв`язку із чим Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.
Суд не може змінювати суть «обвинувачення», викладене у протоколі про адміністративне правопорушення.
Важливо, що деталі вчинення правопорушення можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому «обвинувачення» (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі «Камасінскі проти Австрії» [6]).
Зазначені положення вимагають при викладенні фактичних обставин правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення відобразити всі елементи складу відповідного правопорушення, які вважаються встановленими.
Проте, в судовому засіданні було встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення викладена об`єктивна сторона інкримінованого діяння, а саме керування транспортним засобом не маючи права на керування транспортним засобом, за яку не передбачено адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
Такі недоліки, як наслідок, позбавляють можливості вирішити питання про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому діянні, оскільки суд позбавлений можливості здійснювати перекваліфікацію дій особи, яку їй інкримінують.
Наведені вище факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
За даних обставин Суд доходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО