Провадження номер 3/741/1313/23
Єдиний унікальний номер 741/2016/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року суддя Носівського районного суду Чернігівської області Гридасова А.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює в ТОВ «Аст Агро» за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До суду надійшли протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 188492, серії ААД № 188493 суть яких зводиться до того, що:

- 13 жовтня 2023 року о 14 год. 40 хв. в м. Носівка по вул. Мринський шлях гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Драгер Alkotest 6820, результат тесту 1,04 проміле. Дана подія зафіксована на бодікамеру, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- 13 жовтня 2023 року о 14 год. 40 хв. в м. Носівка по вул. Мринський шлях, 33 гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП за № 741/2016/23 (провадження № 3/741/1313/23); № 741/2020/23 (провадження № 3/741/1315/23) слід об`єднати в одне провадження, якому присвоїти єдиний унікальний номер 741/2016/23 та розглядати одночасно.

ОСОБА_1 вину у вчинених правопорушеннях визнав, щиро розкаявся, з викладеним у протоколах про адміністративні правопорушення погодився. Фактичних обставин вчинення правопорушень не спростував.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо притягнення ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керуванння транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальності за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Аналізуючи докази по справ із точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП безумовно, «поза розумним сумнівом», доведена та підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: даними, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення ААД № 188492, серії ААД № 188493; результатом тесту № 1403, який склав показник 1,04 проміле; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; розпискою щодо передачі транспортного засобу; формою вивода з бази armor; відеозаписом з нагрудної боді камери поліцейського, який міститься на диску на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107 та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер.

З повідомлення ТСЦ № 7443 РСЦ ГСЦ МВС в Чернігівській області від 04.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Отже, до нього не може бути застосовано такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

Пунктом 28 постанови Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення. Не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що автомобіль ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 .

За таких обставин, оцінюючи всі отримані докази, суддя вважає, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому на нього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судя

п о с т а н о в и в:

Об`єднати справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП за № 741/2016/23 (провадження № 3/741/1313/23); № 741/2020/23 (провадження № 3/741/1315/23) в одне провадження, якому присвоїти єдиний унікальний номер 741/2016/23.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 , стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривеньбез позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Суддя А.М. Гридасова