ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/36/23 Справа № 705/3464/22 Категорія: ч. 1 ст. 130, 173 КУпАП Головуючий у І інстанції Єщенко О. І. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Непокульчицького В.С. на постанову Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 20.10.2022 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, працює директором

ТОВ «Україна», проживає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 173 КУпАП та на нього накладено адмінстягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік., стягнуто судовий збір в розмірі 496,2 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 31.08.2022 р. о 2:34 год. на перехресті вул. Велика Фонтанна Шевченка у м. Умань Черкаської обл. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus NХ р/номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 31.08.2022 р. в 00:20 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у нетверезому стані, в готелі «Ломо» за адресом Черкаська обл., м. Умань, вул. Велика Фонтанна, 37, висловлю-вався нецензурною лайкою, погрожував, кидався в бійку, намагався знищити майно готелю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Також, 9.10.2022 р. о 18:50 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в готелі «Софіївський» за адресом Черкаська обл., м. Умань, вул. Київська, 12А, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував, кидався в бійку, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Непокульчицький В.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адмінправопорушень. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не звернув уваги на той факт, що поліцейськими огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, огляд має проводитися також з дотриманням Інструкції з експлуатації технічного засобу з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний засіб має такі функції, перед проведенням огляду поліцейський повинен надати особі, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку та проінформувати про порядок застосування технічного засобу. У разі відмови водія від огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адмінправопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. В протоколі про адмінправопорушення відсутні записи стосовно дій водія щодо ухилення від огляду. Працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, крім того порушено процедуру направлення на огляд. В протоколі про адмінправопорушення не повністю зазначені дані про особу, яка притягається до адмінвідповідальності та за допомогою якого спеціального засобу пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд. Звертає увагу суду на той факт, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи, складається з 7 частин, не є цілісною зйомкою, що свідчить про фальсифікацію даного доказу. Сім частин відеозапису, долучені до матеріалів справи, на думку захисника, є недопустимими і неналежними доказами. Стверджує, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, на відеозапису чітко видно як ОСОБА_1 виходить з авто з переднього пасажирського сидіння. ОСОБА_1 після травми голови не міг усвідомлювати та керувати своїми діями, що позбавило його можливості користуватися своїми правами. Обставини, які зазначені в постанову суду, за ст. 173 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 спиртні напої не вживає, нецензурною лайкою не висловлювався і нікого не ображав. Протоколи по ст. 173 КУпАП містять відомості про понятих, однак їх дані, їх місце проживання та підписи відсутні, що свідчить про фальсифікування протоколів, тому докази є недопустимими. Крім того, другий екземпляр протоколу ні за ст. 173 КУпАП, ні за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не вручалися, що вказує на фальсифікацію процесуальних документів.

Правопорушник ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заяву про відкладення розгляду справи не надав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

10.04.2023 р. на електронну адресу апеляційного суду надійшла заява захисника Непокульчицького В.С., в якій викладені обставини розірвання з ініціативи ОСОБА_1 договору про надання йому правничої допомоги та відмови від адвокатських послуг адвоката.

Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Непокульчицького В.С. з урахуванням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення.

Відсутність чітких критеріїв «зловживання правом» у КУпАП і досить короткий строк притягнення особи до адмінвідповідальності встановлені ст. 38 КУпАП дають можливість у формально-правовий спосіб затягувати процес особою, яка притягається до відповідальності, і, як наслідок, може дати змогу уникати відповідальності.

До апеляційного суду матеріали справи про адмінправопорушення надійшли 13.12.2022 р., правопорушник ОСОБА_1 та його захисник про дату кожного судового засідання повідомлялися належним чином, від ОСОБА_1 надходили клопотання про відкладення розгляду справи та йому пропонувалося провести розгляд в режимі відеоконференції, тому вважаю що ОСОБА_1 мав можливість в повній мірі скористався своїми процесуальними правами.

Вивчивши матеріали адмінсправи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адмінправопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Матеріали справи не містять даних про направлення ОСОБА_1 або його захиснику Непокульчицькому В.С. копії судового рішення від 25.11.2022 р., а отримав оскаржувану постанову захисник Непокульчицький В.С. лише 2.12.2022р., про що свідчить розписка на а. пр. 105 та 5.12.2022 здав апеляційну скаргу до суду, що є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, тому вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254- 256 КУпАП.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, а саме що31.08.2022 р. о 2:34 год. на перехресті вул. Велика Фонтанна Шевченка у м. Умань Черкаської обл. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus NХ р/номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ААБ № 158730 від 31.08.2022 р., який складено уповноваженою посадовою особою та містить всі необхідні відомості та виклад обставин вчинення правопорушення, сумніви чи зауваження до його змісту відсутні ( а. пр. 1); відеозаписом з нагрудних відеокамер поліцейських, на якому відображено перебіг процесуальних дій, що міститься на одному DVD-диску та знаходяться в матеріалах справи ( а. пр. 4).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнає-ться протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на грома-дський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швид-кість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських пре-паратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не перевірив чи проведено поліцейськими огляд на стан сп`яніння з порушенням Інструкції, що перед проведенням огляду поліцейський повинен надати особі, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку та проінформувати про порядок застосування технічного засобу є необґрунтованими, адже сам огляд не проводився, тому що ОСОБА_1 відмовився і тому поліцейські не могли вчиняти дії, які передбачені цим нормативним актом. Судом першої інстанції був досліджений відеозапис, здійснений поліцейськими за допомогою технічного засобу під час проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, доданий до протоколу ААБ № 158730 від 31.08.2022 р., який у відповідності ст. 251 КУпАП є показаннями технічних приладів та технічних засобів функції відеозапису.

На відео зафіксовано обставини, за яких працівники поліції пропонували ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу, на що останній відмовився, також було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що останній погодився, а тому зазначений відеозапис спростовує твердження захисника. Також, на відеозапису зафіксовано, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем Lexus NХ р/номер НОМЕР_1 31.08.2022 р. о 2:34 год. на перехресті вул. Велика Фонтанна Шевченка у м. Умань Черкаської обл. Зупинившись, ОСОБА_1 побачив позаду себе поліцейський автомобіль та пересів на пасажирське сидіння, вдаючи що не керував транспортним засобом. Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем спростовується відеозаписом, на якому видно, що ОСОБА_1 сам в автомобілі та відсутні будь-які інші особи, які б перебували чи в автомобілі чи поруч з ним і які б могли керувати транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги про те, що в разі відмови водія від огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адмінправопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні записи стосовно дій водія щодо ухилення від огляду є необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно ч. ч. 2-4 ст. 266 КУпАП, передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адмінправопорушення. І лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Матеріали справи не містять доказів порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адмінправопорушення, протоколи складені уповноваженими посадовими особами, у встановленому законом порядку, з дотриманням вимог ст. ст. 256 та 266 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що другий екземпляр протоколу ОСОБА_1 не вручався, що вказує на можливу фальсифікацію процесуального документу є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 відмовився від отримання екземпляру протоколу і це його процесуальне право.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Правопорушником ОСОБА_1 та його захисником не надано достатніх та належних доказів які б ставили під сумнів зафіксовані на відеозапису та викладені в протоколі обставини правопорушення.

Крім того, правопорушник ОСОБА_1 не висував будь-яких вимог про надання йому сертифікату відповідності технічного засобу, свідоцтва про повірку технічного засобу.

Категоричне невизнання а апеляційній скарзі ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини, які викладені в апеляційній скарзі та ня які посилається ОСОБА_1 , не спростовують факт керування останнім автомобілем в стані сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франсіс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.12.1994 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 27.09.2001 р.).

Через воєнний стан та вторгнення російських окупаційних військ, майже в усіх регіонах України з 25.02.2022 р. діє комендантська година та на час складання протоколу про адмінправопорушення комендантська година діяла і в Черкаській області з 22:00 до 6:00.

Під комендантською годиною слід розуміти заборону перебувати на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень особи. Варто залишатися вдома, а якщо пролунають сирени спуститися в укриття. Для пересування по населеним пунктам громадянам необхідно завжди мати при собі документ, що посвідчує особу.

Стосовно доводів апеляційної скарги за ст. 173 КУпАП, про те, що вони не відповідають фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 спиртні напої не вживає, нецензурною лайкою не висловлювався і нікого не ображав. Протоколи по ст. 173 КУпАП містять відомості про понятих, однак їх дані, їх місце проживання та підписи відсутні, що свідчить про фальсифікування протоколів, тому докази є недопустимими, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно диспозиції ст. 173 КУпАП, адмінвідповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що призвели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адмінвідповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття «інші подібні дії» судова практика відносить такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (ст. 1 Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 р. № 2899-IV).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Відповідно до протоколу серії ВАВ № 514784 від 31.08.2022 ОСОБА_1 31.08.2022 р. в 00:20 год., перебуваючи у нетверезому стані в готелі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресом АДРЕСА_2 виражався нецензурною лайкою, погрожував, кидався в бійку, намагався знищити майно готелю.

Відповідно до протоколу серії ВАВ № 514788 від 9.10.2022 р. ОСОБА_2 9.10.2002 р. о 18:50 год. в готелі «Софіївський» за адресом Черкаська обл., м. Умань, вул. Київська,12А висловлювався нецензурною лайкою, кидався в бійку, погрожував.

З переглянутих судом першої інстанції і апеляційним судом відеозаписів, які додані до протоколів, встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння в громадському місці, під час спілкування, у тому числі з працівниками поліції, висловлювався нецензурною лайкою, йому неодноразово робилися зауваження за нецензурну лайку, поліцейські попереджали ОСОБА_1 про те, що за порушення громадського порядку, а саме нецензурну лайку в громадському місці передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП, на що останній агресивно відреагував та обізвав працівників поліції нецензурною лайкою. Також, на відеозаписах присутні особи, які вказують на те, що ОСОБА_1 вчинив дії, що підпадають під ознаки дрібного хуліганства. Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не порушував громадський порядок спростовуються переглянутими в судовому засіданні відеозаписами, тому що на них зафіксовано, що ОСОБА_1 висловлюється нецензурною лайкою, на неодноразову вимогу працівників поліції припинити неправомірні дії не реагував, а навпаки висловлювався в бік працівників поліції нецензурною лайкою. На підтвердження вчинення неправомірних дій з боку ОСОБА_1 в готелях «Ломо» та «Софіївський» до матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків, яким у суду не було підстав не довіряти, тим більше їхні твердження узгоджуються з матеріалами справи, тому за таких обставин дії ОСОБА_1 в обох випадках правильно кваліфіковані за ст. 173 КУпАП як дрібне хуліганство. Суд неупереджено, всебічно та повно оцінив всі докази у справі в їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку, про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень, передбачених ст. 173 КпАП України, є повністю доведеною.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 173 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що місцевим судом повно та всебічно досліджені матеріали справи.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з порушеннями норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами. Тривалість складання процесуальних документів, як вбачається з відеозапису, пов`язана не з діями працівників поліції, а з поведінкою правопорушника, який весь відрізнявся неадекватною поведінкою, намагався довести, що не керував автомобілем, а тому це не є умисним порушенням з боку працівників поліції.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 після травми голови не міг усвідомлювати та керувати своїми діями, апеляційний суд не приймає до уваги, тому що ці обставини не підтверджені ніякими належними доказами, а тому апеляційний суд не приймає їх до уваги.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по адміністративній справі.

Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи із яких вбачається, що порушень закону, які б були підставою для скасування чи зміни постанови допущено не було. Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. ст. 33-35, 36 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адмінправопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Непокульчицькому В.С. строк на апеляційне оскарження постанови Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 25.11.2022 р.

Постанову Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 25.11.2022 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 173 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Непокульчицького В.С. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.