ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 639/661/23 Головуючий 1 інстанції: Кісь Д.В.
Провадження №: 33/818/337/23 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 05 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленко В.В., без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності чи її захисника, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 лютого 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн. без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536, 80 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 01 2023 об 11-10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 1140» номерний знак НОМЕР_1 в м. Харкові, по вул. Ломоносова, 3, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку у лікаря нарколога КНП ХОР «ОНД» відмовився у присутності свідків.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить прохання про скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, просить повернути йому сплачений у порядку ст. 40-1 КУпАП судовий збір.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що судом першої інстанції та працівниками поліції було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки не було запропоновано залучити до участі у судових засіданнях адвоката. Вважає це прямим порушенням норми ст. 59 Конституції України.

Крім того, посилаючись на практику інших судів апеляційної інстанції, вважає, що оскаржувана постанова підлягає закриттю через невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Особа, що притягується та адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього про відкладення розгляду справи з поважних причин, не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції, з огляду на матеріали адміністративної справи, дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на підставі ст. 36 КУпАП прийняв рішення про застосування до останнього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень, з чим погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановлених обставин, постановити мотивоване законне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Приймаючи рішення про накладаення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у його відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №071829 від 30 01 2023 року, який складений компетентною особою та відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП; відеозапис від 30 01 2023 року, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та з якого вбачається, що останній не заперечував факт керування транспортним засобом «ЗАЗ 1140» номерний знак НОМЕР_1 ; направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 30 01 2023 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 30 01 2023, які кожний окремо зазначили, що водій автомобіля «ЗАЗ 1140» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку у лікаря нарколога КНП ХОР «ОНД» відмовився; рапорт інспектора патрульної поліції Албінця Ю.О. від 30 01 2023 року; розписку ОСОБА_3 про те, що він зобов`язується доставити до місця зупинки автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , що свідчить про відсторонення 30 01 2023 року ОСОБА_1 від керування автомобілем «ЗАЗ 1140» номерний знак НОМЕР_1 .

Аналізуючи рішення судів апеляційної інстанції, на які посилається ОСОБА_1 , як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, з посиланням на аналогічні обставини з його ситуацією, при яких судами апеляційної інстанції закривались провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Так, дійсно, постановою Житомирського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року, було скасовано постанову суду першої інстанції щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та закрито провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях правопорушника адміністративного правопорушення.

Проте, апеляційний суд констатує, що вказане адміністративне провадження було закрито з підстав ряду порушень, вчинених працівниками поліції при складанні протоколу, а саме: з відеозапису неможливо було визначитися, що правопорушнику запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння та що його відмова від проходження такого огляду була безумовною. Крім того, правопорушника не було належним чином ознайомлено зі змістом складеного відносно нього протоколу.

У даному ж випадку, даних щодо порушення працівниками патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вимог, передбачених главою 19 КУпАП матеріали справи не містять.

Так, переглядом відеозапису від 30 01 2023 року, встановлено, що працівник поліції у присутності двох свідків запропонував ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом та не заперечував цього факту, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в КНП ХОР «ОНД», на що останній відповів відмовою (а.с. 5).

Крім іншого, встановлено, що після відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, останньому було роз`яснено, що відносно нього буде зараз складено протокол за ст. 130 КУпАП, на що водій ніяких претензій працівникам поліції не пред`явив.

Апеляційний суд вважає за необхідне наголосити, що протокол складався внаслідок саме відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Оскільки поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції давала підстави вважати, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, працівники поліції, керуючись ч.1 ст. 130 КУпАП та п. 2.5 Правил дорожнього руху України мали процесуальні підстави для складання відповідного протоколу, в якому зафіксовано саме факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Зогляду на те, що факт керування транспортним засобом доведений та не спростований самим водієм, то ОСОБА_1 , як водій, не мав підстав для відмови на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що способами, визначеними чинним законодавством, зокрема, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_1 не звертався. Внаслідок цього, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, а тому, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, на переконання апеляційного суду доводи апелянта щодо відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшли свого підтвердження.

Навпаки ж всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Що стосується твердження апелянта про те, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, то апеляційний суд вважає їх голослівними та надуманими, оскільки законні підстави для забезпечення обов`язкової участі захисника у вказаному провадженні відсутні.

Крім того, будь-яких заяв чи клопотань ОСОБА_1 , які б свідчили про його бажання мати безоплатного захисника, матеріали справи не містять.

З огляду на наведене, підстави вважати, що було порушено право на захист ОСОБА_1 - відсутні.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено. Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 02 2023 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.М. Курило