П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2023 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника Відділення поліції №2 Червоградського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 03.02.2023 року о 17.45год. в м.Сокаль по вул.Бобинського, 28 Червоноградського району в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «Opel Corsa» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Водій від огляду на стан сп`яніння відмовився в законному порядку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав.

Крім цього, захисник правопорушника адвокат Смолинець В.І. надав письмові заперечення, в яких просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях порушника складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої заперечення обгрунтовує наступним.

ОСОБА_1 не заперечував проти проведення огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, однак виключно в порядку встановленому законом.

Скерування на огляд йому вручено не було. Крім цього в с направленні на огляд в медичний заклад не зазначено його прізвище та зазначено серія і номер протоколу, хоча протокол про адмінправопорушення складався пізніше ніж направлення.

З матеріалів відеофіксації та матеріалів справи не має даних про вручення йому письмового скерування на медичний огляд.

Зазначає, що працівники поліції здійснювали часткову на телефон, жодного протоколу чи акту затримання на місці не складали, свідків не запрошували, тому він їх і не підписував.

Працівники поліції не роз`яснили йому які наслідки за відмову від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння та не роз`яснив суті статті та покарання (розміру штрафу та терміну позбавлення прав на керування транспортними засобами).

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 03.02.2023 року о 17.45год. в м.Сокаль по вул.Бобинського Червоноградського району Львівської області керував автомобілем марки «Опель Корса» з ознаками алкогольного сп`яніння.

Однак від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 пояснив, що алкоголю не вживав.

Також, з направлення водія транспортного засобу на огляд в КП «Сокальська ЦРЛ» встановлено, що правопорушник відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). В пункті 6 вказаного Порядку № 1103 зазначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Аналогічні положення закріплені в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров"я України 09.11.2015 р. за №1452/735 України, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858, що відповідає вимогам статті 266 КУпАП, яка встановлює, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З огляду на викладене, необхідно зазначити, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгода з його результатами є обов`язковими. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки алкогольного сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Форма вказаного направлення визначена в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та передбачає, що вказане направлення адресується відповідному закладу охорони здоров`я та є підставою для проведення огляду у відповідному закладі. Разом з тим, його долучення до протоколу відносно порушника вказує на те, що йому після відмови від огляду на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів дійсно пропонувалося пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

В пункті 6 Розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

В той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху від 16лютого 2021року №1231-IX,який набрав чинності 17березня 2021року частину другу ст.266КУпАП викладено в наступній редакції: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення".

Згідно роз`яснень, наданих Міністерством юстиції у листі від 30.01.2009 оку N Н-35267-18 щодо того, яким актом слід керуватись у разі суперечності норм підзаконного нормативно-правового акта нормам Закону України, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

А тому, у даному випадку застосуванню підлягають норми ст. 266 КУпАП як закону, що має вищу юридичну силу.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння достатнім є фіксація в протоколі про адміністративне правопорушення ознак сп`яніння, дій, що свідчать про відмову особи від проходження огляду, що зафіксовано за допомогою технічних засобів відеозапису.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 475055 від 03.02.2023 року відносно ОСОБА_1 зафіксовано наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та тремтіння пальців рук, вказано дії щодо ухилення від огляду: ОСОБА_1 відмовився від його проходження та долучено відеозапис, на якому зафіксовано обставини події.

Як вбачається із відеозапису, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та був переглянутий в судовому засіданні, останній дійсно керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. На вказаному відеозаписі чітко можна встановити особу, яка керувала транспортним засобом, якою являється ОСОБА_1 . Крім того, фіксація на відеозаписі поведінки ОСОБА_1 , яка не відповідає обстановці, а саме порушення в останнього координації мови, свідчить про наявність у порушника ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, на даному відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Таким чином, долучений до протоколу відносно ОСОБА_1 відеозапис повністю підтверджує викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, та повністю спростовує наданні порушником та його захисником пояснення, які суд оцінює критично та розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Суд не бере до уваги посилання захисника про те, що вказаний відеозапис не може бути взятий судом як належний та допустимий доказ, так як, на його думку, виконаний на мобільний телефон, а не за допомогою нагрудної камери поліцейського, оскільки дані факти жодним чином не були підтвердженні під час судового розгляду. Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Статтею 40 цього закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Аналіз зафіксованої на відеозаписі, який долучений до протоколу, інформації вказує, що він був проведений саме за допомогою нагрудної камери поліцейського, на що вказують тип зйомки, відстань зафіксованих об`єктів від поліцейського, перебіг фіксації, а тому даний відеозапис не викликає у суду сумнівів в його належності та допустимості в якості доказу на підтвердження вини ОСОБА_2 .

Разом з цим, відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, не надав письмові пояснення чи зауваження, лише під час судового розгляду, усвідомлюючи покарання в межах санкції статті, почав доводити протилежне.

Що стосується доводів порушника та його захисника про те, працівник поліції не роз`яснив йому які наслідки за відмову від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, не роз`яснив суті статті, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються відеоматеріалом доданим до матеріалів справи.

Згідно п.12 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

Що стосується доводів захисника про те, у направленні на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не зазначено серія та номер протоколу, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються доказами наявними в матеріалах справи і повністю доводить правильність та законність дій працівників поліції, щодо ОСОБА_1 , тому підстав піддавати будь-яким сумнівам направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та протокол про адміністративне правопорушення немає,

Разом з цим, на думку суду, таке твердження порушника являє собою прояв надмірного формалізму та може розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України.

Тому, з метою підвищення авторитету органів державної влади, благопристойності в громадських місцях, створення нормальних умов для діяльності державних установ, зміцнення правопорядку; охорони прав, інтересів, спокою та здоров`я працівників установи, вважаю, що слід відновити порушені права, оскільки такі протиправні дії завдають шкоду моральним засадам, і демонструють зневагу, насамперед, до людини, суспільства, державних службовців та держави вцілому.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252КУпАП).

Таким чином, наявними у справі доказами, які є логічними та послідовними, стверджується вина правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення відносно правопорушника суд враховує: його вік та особу; майновий стан; до адміністративної відповідальності протягом поточного року за ст. 130 КУпАП не притягувався; обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника, та санкцію статті вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80коп

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина