ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/447/23 Справа № 213/3326/22 Суддя у 1-й інстанції - Мазуренко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2023 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 10 грудня 2022 року, о 21.30 годині, ОСОБА_1 , навпроти будинку 55 по вул. Каткова в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області керував т/з Мерседес Бенц Е240, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку з використанням газоаналізатора ALCOTEST, результат тестування 2,24 проміле. Фіксація правопорушення здійснювалась на нагрудний відеореєстратор 475356, 475622.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.9 «а» Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 коп.

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку. Апелянт просить постанову суду скасувати провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. На обґрунтування апеляційних вимог вказує про свою не згоду із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Вказує, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом його вини. Вважає, що порушено вимоги ч.2 ст. 266 КУпАП, оскільки при огляді на стан сп`яніння не було залучено жодного свідка, який міг би письмовими поясненнями підтвердити достовірність результату. Вказує, що після проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, він не був згодний з його результатами, але йому працівниками поліції не було надано змогу пройти повторний огляд в закладах охорони здоров`я, про виписане направлення дізнався тільки при ознайомлені з матеріалами справи в суді. Вважає, що поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності. Вказує, що водія не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. Вважає, що суд розглянув справу з порушенням правил підсудності, оскільки він звернувся з клопотанням до Інгулецького суду Дніпропетровської області письмово повідомив суд про передання справи для розгляду до суду за місцем його проживання, тому, що фактично мешкав за іншою адресою, ніж вказано у протоколі.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

На адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення справи у зв`язку з тим, що він військовослужбовець і в цей день буде у відрядженні виконувати бойові розпорядження та завдання. Просить відкласти розгляд справи.

Апеляційний суд зазначає, що справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 неодноразово призначалась, а саме 03.04.2023р., 24.04.2023р. та 08.05.2023р. на всі призначені судові засідання ОСОБА_1 були подані однакові за змістом заяви про відкладення судового засідання, на всі судові засідання ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Під час спроби працівника суду за допомогою телефонного дзвінка, узгодити наступну дату судового засідання та спробу організувати розгляд справи за допомогою відео конференції, ОСОБА_1 повідомив, що не має змоги узгодити дату судового засідання оскільки йому не відомо коли він зможе приймати участь у судовому засіданні та повідомив аналогічну інформацію, яку зазначав у заявах про відкладення справи. ОСОБА_1 завчасно, а саме 24.04.2023 року тобто за 14 днів до судового засідання, було повідомлено про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги на 08.05.2023р. о 13 годині.

На підставі викладеного апеляційний суд розцінює вказані заяви як зловживання особою своїми правами та намагання затягнути розгляд справи.

Апеляційний суд звертає увагу, що тривалий розгляд справи в суді апеляційної інстанції був обумовлений саме процесуальною поведінкою особою, що притягається до адміністративної відповідальності оскільки судовий розгляд неодноразово відкладався у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 в судове засідання та за його клопотанням.

Відповідно до вимог Конвенції про захист прав і свобод людини розгляд справи повинен відбутися в розумний строк, тривалість якого залежить від складності справи, загальної сукупності доказів, які необхідно дослідити, процесуальної поведінки учасників судового розгляду та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інших обставин.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Так, згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, своєю поведінкою та діями сприяти як найшвидшому судовому розгляду, чого в діях апелянта не вбачається.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляд справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд його апеляційної скарги у Дніпровському апеляційному суді м.Кривий Ріг належним чином повідомлений про місце, час та дату судового розгляду, проте до судового засідання не з`явився, в чергове було надано клопотання про відкладення розгляду справи, без підтвердження на реальну відсутність можливості брати участь ОСОБА_1 у судовому засіданні, зазначене свідчить про зловживання стороною захисту своїм правом передбаченими ст.268 КУпАП та свідомого затягування розгляду справи.

Тому керуючись ст. 268 КУпАП апеляційний суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачена ст. 130 КУпАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова без змін з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та вважає необхідним поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2022 року.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДД України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№421045 від 10.12.2022 року, згідно якого, 10 грудня 2022 року, о 21.30 годині, ОСОБА_1 , навпроти будинку 55 по вул. Каткова в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області керував т/з Мерседес Бенц Е240, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку з використанням газоаналізатора ALCOTEST Drager №6820, результат тестування 2,24 проміле. Фіксація правопорушення здійснювалась на нагрудний відеореєстратор 475356, 475622.(а.с.1)

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.12.2022 року з використанням газоаналізатора ALCOTEST 7510, результат тестування 2,24 проміле. Зазначено, що «з результатами згоден ОСОБА_1 » та підпис. (а.с.2)

Результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.12.2022 року з використанням газоаналізатора ALCOTEST 7510, результат тестування 2,24 проміле. Результат підписаний ОСОБА_1 (а.с.3)

Направленням на огляд водія до закладу охорони здоров`я від 10.12.2022 року. (а.с.4)

Рапортом інспектора поліції від 10.12.2022 року. (а.с.5)

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.12.2022 року згідно яких він не надав переваги руху іншому автомобілю, який рухався по головній дорозі. (а.с.6)

Довідкою від 12.12.2022 року про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія. (а.с.7)

Диском із відеозаписом на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 т/з Мерседес Бенц Е240, 10 грудня 2022 року, о 21.30 годині, навпроти будинку 55 по вул. Каткова в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Його зупинку працівниками поліції через порушення ОСОБА_1 ПДР. Під час спілкування з працівниками поліції у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та було запропоновано проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на що ОСОБА_1 погодився. Зафіксовано процедуру огляду водія на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку з використанням газоаналізатора ALCOTEST Drager, результат тестування 2,24 проміле. ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкогольні напої та згоден з результатами огляду і згоден підписати всі необхідні документи. ОСОБА_1 ознайомлено з його правами та обов`язками, повідомлено про дату, час та місце розгляду складеного протоколу про адміністративне правопорушення, усунуто ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, на що ОСОБА_1 погодився.(а.с.9)

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом його вини, оскільки порушено вимоги ч.2 ст. 266 КУпАП, при огляді на стан сп`яніння не було залучено жодного свідка, який міг би письмовими поясненнями підтвердити достовірність результату є безпідставними.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку участь свідків не є обов`язковою, оскільки були застосовані технічні засоби відеозапису, які наявні у матеріалах справи на диску. (а.с.9)

Доводи апелянта, що після проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, він не був згодний з його результатами, але йому працівниками поліції не було надано змогу пройти повторний огляд в закладах охорони здоров`я, про виписане направлення дізнався тільки при ознайомлені з матеріалами справи в суді, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а саме відеозаписами на яких ОСОБА_1 погоджується з результатами огляду на стан сп`яніння та підписує цей результат і підписує Акт огляду на стан сп`яніння у графі «З результатами згоден», протоколом про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 де не зазначав про не згоду з протоколом або з результатом огляду.

Також апеляційний суд зазначає, що Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року встановлений порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, з аналізу даної інструкції вбачається, що форма направлення надається водієві у разі направлення його для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, тобто у разі проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або відмови від проходження, форма направлення не видається.

Щодо доводів апеляційної скарги, що поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності, вони є безпідставними та апеляційний суд не вбачає у даному випадку порушень процедуру огляду на стан сп`яніння працівниками поліції.

Доводи апеляційної скарги, що водія не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП, є безпідставними і також спростовуються матеріалами справи, а саме відеозаписами на яких за усною вимогою працівників поліції ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом, також на відео зафіксовано, що когут зрозумів заборону свого подальшого руху та добровільно погодився виконати її.

Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу з порушенням правил підсудності, оскільки він звернувся з клопотанням до Інгулецького суду Дніпропетровської області письмово повідомив суд про передання справи для розгляду до суду за місцем його проживання, тому, що фактично мешкав за іншою адресую, ніж вказано у протоколі, є безпідставними, оскільки не впливають на правильність висновків суду першої інстанції. Крім того, відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП за загальним правилом справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є недійсним, а долучені до нього матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді районного суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2023 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя