КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 758/9381/23
Апеляційне провадження
№ 33/824/4494/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2023 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 7 вересня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 7 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80грн.

Постановою судді визнано доведеним, що 31 липня 2023 року о 13:00 год., перебуваючи у громадському місці біля будинку № 8 по вул. Братська у місті Києві, ОСОБА_1 голосно кричав, висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейських, чим порушив громадський спокій та громадську мораль, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 зазначає, що суддею не було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, а сам розгляд відбувався формально, тому він неправомірно притягнутий до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 стверджує, що 31 липня 2023 року близько 13:00 год. його зупинили працівники поліції біля будинку № 8 по вул. Братській у місті Києві та повідомили про те, що він порушив Правила дорожнього руху України, проїхавши перехрестя на червоний сигнал світлофора, хоча він Правил дорожнього руху не порушив, про що повідомив поліцейським.

ОСОБА_1 посилається на те, що його обурив той факт, що поліцейська, яка до нього звернулася, в порушення положень Закону України «Про Національну поліцію України», не представилася та не попередила про здійснення відеозапису. В ході спілкування поліцейська ОСОБА_2 проявляла зверхність та зневагу до нього, не реагувала на його твердження про те, що він поспішає до канадського центру, не перенесла розгляд справи та умисно затягувала розгляд справи.

Також ОСОБА_1 вважає, що поліцейська, не здійснюючи дослідження доказів, перейшла до винесення постанови та на власний розсуд, керуючись своїми переконання, притягла його до відповідальності за ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 стверджує, що його обурила відмова поліцейської надати йому ручку для того, щоб він міг підписати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, супроводжуючи свою відмову приниженнями та знущаннями над ним.

ОСОБА_1 зазначає, що грубі порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 9 листопада 2016 року № 1179, з боку поліцейської ОСОБА_3 , змусили його надати свою оцінку діям поліцейської, висловивши їх відповідним чином, однак при цьому він не мав умислу порушувати громадський порядок та вчиняти хуліганські дії, він перебував у власному автомобілі, коли поліцейська почала складати протокол щодо вчинення хуліганських дій, що не є громадським місцем, тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував, зазначаючи, що він, перебуваючи у власному автомобілі, не знаходився у громадському місці.

Крім того посилався на те, що працівники поліції не надали йому доказів, які підтверджували порушення ним Правил дорожнього руху України, та спілкувались з ним в грубій формі, принижуючи його честь та гідність.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , переглянувши відеозапис подій, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП проявляється у дрібному хуліганстві, тобто в умисному грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Також це: ліфти і таксофони; приміщення та території закладів охорони здоров`я; приміщення та території навчальних закладів; дитячі майданчики; приміщення та території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту; під`їзди житлових будинків; підземні переходи; транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів;приміщення закладів ресторанного господарства; приміщення об`єктів культурного призначення; приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів тощо.

Опосередковано громадські місця також визначаються у статті 178 Кодексу: вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення).

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є наявність хуліганського мотиву. Особа діє із хуліганським мотивом, коли її дії проявляються в очевидному, демонстративному, зневажливому ставленні до встановлених у суспільстві правил поведінки та етики, прояві зневаги до існуючих правил і норм поведінки. При цьому, прояв неповаги повинен бути явним, демонстративним, безсумнівно очевидним як для особи, що вчиняє хуліганство, так і інших очевидців, поширюватись на значне та невизначене коло оточуючих. Для хуліганського мотиву дій винного характерно те, що ці дії логічно не обґрунтовані і не обумовлені певними обставинами, без чіткого визначення спрямованості і предмету посягання.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП, є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Відповідно до протоколу про адміністративне серії ГП № 316603 від 31 липня 2023 року, ОСОБА_1 у цей день о 13:00 год., перебуваючи у громадському місці біля будинку № 8 по вул. Братська голосно кричав та висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейських, чим порушив громадський спокій та громадську мораль, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП (с.с.1).

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Таким чином, для кваліфікації діяння за ст. 173 КУпАП обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього правопорушення у вигляді нецензурної лайки в громадських місцях та образливого чіпляння до громадян і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

Зміст і спрямованість діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, у кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій правопорушника, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції переглянув відеозапис з боді-камери поліцейських 472982 та 473967, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції, що мало місце 31 липня 2023 року близько 13:00 год. біля будинку № 8 по вул. Братській у місті Києві (с.с.3).

Із переглянутого відеозапису вбачається, що під час спілкування з поліцейською, ОСОБА_1 поводить себе грубо, а під час винесення поліцейською постанови про адміністративне правопорушення за проїзд ним перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, ОСОБА_1 , перебуваючи у салоні автомобіля, будучи незгодним з діями поліцейської, почав висловлювати свої заперечення в грубій формі, вживаючи нецензурну лексику щодо поліцейської (14:35 хв. відеозапису), не реагуючи на зауваження припинити нецензурно лаятися. В подальшому ОСОБА_1 вийшовши з автомобіля, продовжив голосно кричати, грубо висловлюватись в бік поліцейських, вживаючи нецензурну лексику та незавуальовані образи (18:05 хв. відеозапису).

Аналізуючи переглянутий відеозапис, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність у діях чи висловлюваннях поліцейських будь-яких проявів неповаги по відношенню до ОСОБА_1 , їх поведінка була спокійна та виважена, у той же час, як поведінка ОСОБА_1 після відмови поліцейської надати йому ручку для підписання постанови, вочевидь не відповідала усталеним правилам поведінки громадян та спілкуванні з працівником поліції, а також морально-етичним засадам суспільства.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є безпідставними, оскільки його вина повністю підтверджується дослідженим відеозаписом подій, з якого вбачається, що місцем вчинення адміністративного правопорушення є вулиця, на якій розміщені будинки, припарковані автомобілі, знаходяться громадяни.

В ході спілкування з поліцейською, ОСОБА_1 почав нецензурно лаятися, на законні вимоги працівників поліції, у тому числі, не кричати та не висловлюватись нецензурною лайкою, не реагував, а навпаки, досить гучно кричав, до працівників поліції звертався виключно на «ти», використовуючи ненормативну лексику, включаючи неввічливі, непристойні, вульгарні та лайливі вислови.

Також на відеозаписі зафіксовані сторонні люди, які спостерігали на поведінкою ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги, що саме неправомірна поведінка поліцейської та його обурення стало підставою для його висловлювання нецензурної лайкою, апеляційний суд вважає безпідставними і не є підставою для звільнення його від відповідальності.

При цьому апеляційний суд зазначає, що нецензурна лайка на адресу поліцейської, її образи, це одна з грубих форм неповаги до громадської моральності, непристойні висловлювання - різновид словесної брутальності, які висловлені публічно в місці, де можуть бути і були почуті людьми, присутність яких зафіксована на відеозаписі.

Хоча словесне хуліганство не загрожує життю та здоров`ю інших осіб, проте використання нецензурних слів виявляє грубе, образливе ставлення до оточуючих, незалежно від їх кількості. Вулиця населеного пункту, як у даному випадку - вул. Братська, 8 у місті Києві, у цьому сенсі є громадським місцем, і поведінка та вислови ОСОБА_1 у бік працівників поліції, зафіксовані на відеозаписі, не можуть вважатись припустимими в демократичному суспільстві та відповідати нормам суспільної моралі.

На думку апеляційного суду, дії ОСОБА_1 виходять за рамки простого висловлення незгоди із діями працівників поліції, а були фактично проявом неповаги до загальноприйнятих у суспільстві норм поведінки, шляхом образи поліцейської та намагання продемонструвати власну зверхність.

Крім цього апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 стосовно того, що під час цих подій він не перебував у громадському місці, оскільки сидів у власному автомобілі.

Як вбачається із переглянутого апеляційним судом відеозапису, на початку діалогу з працівниками поліції ОСОБА_1 сидить за кермом свого автомобіля та спілкується з поліцейськими через відчинене вікно, а в подальшому (14:35 хв. відеозапису) починає голосно кричати та нецензурно висловлюватись. У цей час автомобіль ОСОБА_1 знаходиться біля пішохідного тротуару та будинку із офісними приміщеннями, навколо ходять люди та проїздять автомобілі, у зв`зку з чим його викрики та нецензурна лайка, хоч і адресована конкретному працівнику поліції, однак порушує громадський порядок та спокій невизначеного кола громадян, що перебувають поряд. Крім того ОСОБА_1 на 18:05 хв. відеозапису покидає власний автомобіль і продовжує викрикувати погрози та нецензурні вислови в бік поліцейської вже перебуваючи безпосередньо на вулиці біля будинку № 8 по вул. Братській у місті Києві.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, зазначені у постанові від 7 вересня 2023 року, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах у розумінні ст. 251 КУпАП, тому правові підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відсутні.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що постанова суду прийнята з дотриманням вимог ст. 245, 251, 253, 280, 283 КУпАП, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 7 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт