Справа № 496/112/23
Провадження № 3/496/525/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

30 березня 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М.,

за участі секретаря Стрілець Є.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ААД №129953 від 27.12.2022 року встановлено, що ОСОБА_1 27.12.2022 року о 21:10 годині в Одеській області Одеського (Біляївського) району с. Мирне по вул. Центральна,81 б, керував а/м ГАЗ 322132 д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей) від проходження медичного огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями гр.ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР України, відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України та він пояснив, що в той день він дійсно перебував за кермом в стані алкогольного сп`яніння. Однак, повністю заперечував процедуру складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, так як його автомобіль не було зупинено поліцейськими, він був біля своєї машини, потім до нього під`їхала інша машина, свідки нібито бачили, як він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Незважаючи на це, поліція склала протокол ніби він керував автомобіль в стані алкогольного сп`яніння, далі ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на приладі Драгер та його повезли до лікарні, там він також відмовився. Після медичного огляду в лікарні, ОСОБА_1 залишили та він йшов пішки всю ніч додому в с. Мирне. ОСОБА_1 погодився, що в той день він був за кермом та вживав алкогольні напої, однак, на його думку процедура складання протоколу була порушена.

Допитаний в судовому засіданні свідок співробітник поліції ОСОБА_2 пояснив, що в той день, заступив на чергування, надійшло повідомлення що в с. Мирне на великій швидкості рухався автомобіль з порушенням правил ПДР, свідки події зазначили, що вони рухалися позаду ОСОБА_1 і бачили як він майже не збив дитину на велосипеді. Виїжджав на зустрічну полосу руху, потім поїхав додому, свідки поїхали за ним додому та поспілкувалися, потім викликали поліцію. ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння але він відмовився, в медичному закладі також відмовився, є наявний акт, потім в поліції склали протокол, він від підпису відмовився, так як не погоджується, що взагалі керував транспортним засобом.

Щодо відсутності на відеозаписі, долученого до протоколу, моменту зупинки водія ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Одним із доказів на підтвердження обставин є пояснення свідків.

До протоколу додано пояснення свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які будучи попередженими про відповідальність, зазначили, що були свідками керування ОСОБА_1 автомобілем, вони також викликали поліцейського та залишись на місці зупинки ОСОБА_1 для участі в складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на зазначене, суд вважає, що протокол складено у відповідності до ст. 266 КУпАП і суд дійшов висновку, про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом сукупністю доказів по справі.

Щодо відмови від проходження огляду, суд зазначає наступне.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи положення п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.2 Порядку - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції - огляд проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (п. 7 Інструкції).

Пунктом 8 Порядку передбачено: у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п. 2.5 ПДР України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З наведено свідчить, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, ( п. 3 Розділу І Інструкції - запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці). Існує два способи встановлення факту перебування водія за кермом в стані алкогольного сп`яніння проведенням огляду на стан сп`яніння:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). А у разі відмови від проходження огляду, вже в закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків, після відмови і від проходження огляду у лікаря, складається протокол. Тобто направлення за спеціальною формою, особи до медичного закладу, у разі відмови від проходження огляду з використанням спеціального технічного засобу, є обов`язковим.

Дослідивши матеріалами справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився продувати прилад Драгер, а отже в передбаченому законом порядку був направлений до медичного закладу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діяхОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ВинністьОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №129953 від 27.12.2022 р., рапортом, поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , висновком №160 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.12.2022р, поясненнями ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, а також враховуючи те, що з матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, суд вважає, за необхідне застосувати до правопорушника стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на якого накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.М. Буран