П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2023 р. Справа № 596/1810/23

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши в залі суду в м. Гусятин справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , командира інженерно-технічного взводу військової частини НОМЕР_1 , за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу А7147 №457 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП, складеного 31.10.2023 заступником командира 1 понтонно-мостового батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 слідує, що 30.10.2023 під час проведення перевірки посадовими особами 1 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 стану дотримання вимог законів України військовослужбовцями 1 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 в діях окремих військовослужбовців встановлено ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

30.10.2023 був виявлений солдат ОСОБА_3 , в діях якого встановлені ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Даючи пояснення, солдат ОСОБА_3 , звернув увагу на те, що вживати алкоголь запропонував старший лейтенант ОСОБА_1 , який будучи відповідальним по батальйону, вплинув на сержанта ОСОБА_4 , з метою використання його транспорту для поїздки в сауну.

Також свідчення надав солдат ОСОБА_5 , який підтвердив, покупку алкоголю в магазині, та його розпиття старшим лейтенантом ОСОБА_1 з сержантом ОСОБА_4 та солдатом ОСОБА_3 .

Вплив старшого лейтенанта ОСОБА_1 як начальника, прослідковується і в питаннях безперешкодного виїзду та в`їзду через контрольно-пропускний пункт, де пояснення надали черговий КПП старший солдат ОСОБА_6 та днювальний КПП солдат ОСОБА_7 .

Таким чином, за викладених вище обставин, з 20.30 29.10.23 року по 3.00 30.10.23 року старший лейтенант ОСОБА_1 допустив порушення частини 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП не визнав, суду пояснив, що він є командиром інженерно-технічного взводу військової частини НОМЕР_1 . 29.10.2023 приблизно о 20 год 30 хв, після вечірньої перевірки, він з військовослужбовцями ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на автомобілі виїхали з військової частини в магазин. Через декілька хвилин після того як вони покинули військову частину, він залишив військовослужбовців і пішов по своїх справах. Того вечора він більше не зустрічався з військовослужбовцями ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . Через деякий час він повернувся в військову частину.

Зранку він дізнався, що військовослужбовці ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повернулись в військову частину в нетверезому стані. Під час розмови з заступником командира 1 понтонно-мостового батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 , останній звинуватив його у вживанні алкоголю з військовослужбовцями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Потім відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Додатково пояснив, що в період з 29.10.2023 по 30.10.2023 він не вживав алкогольних напоїв. Під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і , відповідно, він не відмовлявся від такого огляду.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 підтвердив пояснення ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_1 того вечора не вживав алкогольні напої з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , а після виїзду на автомобілі з військової частини одразу пішов по своїх справах. Пояснення від його імені, що містяться в матеріалах справи він особисто не писав, а лише підписав, не читаючи, під тиском керівництва.

Дослідивши докази в справі, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно приписів ч.3 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за дії передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду. (Згідно ч.1 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння).

Як встановлено, військовослужбовцю ОСОБА_1 ставиться в провину розпивання алкогольних напоїв з підлеглими військовослужбовцями під час виконання ними обов`язків військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Процедура огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції регламентовано ст. 266-1 КУпАП, Інструкції про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Служби зовнішньої розвідки України 14.08.2018 № 300, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 р. за № 1018/324707, а також приписами ст. 266-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 266-1 КУпАП, огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як встановлено, в порушення зазначених норм, уповноваженою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують фіксування огляду військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, чи відмови в проведенні такого огляду, процедура якого регламентована ст. 266-1 КУпАП.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення військовою частиною до суду, крім протоколу про адміністративне правопорушення, надано: пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 30.10.2023, графік відповідальних по табору 1 понтонно-мостового батальйону на жовтень 2023, висновки щодо результатів медичного огляду від 30.10.2023 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , рапорт.

Як встановлено, зазначені документи не підтверджують винуватість військовослужбовці ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно приписів ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: у тому числі місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

Статті 254, 256 КУпАП передбачають, що основним джерелом доказів події, обставин правопорушення та вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що формулювання правопорушення (фабули правопорушення) в протоколі А7147 №457 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 , не відповідає тексту диспозиції ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії (Маlofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії (Karelin v. Russia заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, уточнювати, відредактовувати протокол є неприпустимим, з врахуванням практики ЄСПЛ.

Відповідно до ст.62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Виниклі сумніви щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь останнього та приходить до висновку щодо недоведеності існування складу та події адміністративного правопорушення.

На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Оскільки матеріали справи не містять будь-яких даних про протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність ОСОБА_1 суддя приходить до висновку про недоведеність факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, справа відносно нього підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62, 68, 129 Конституції України, ст. 7, 8, 172-20, 221, 245, 247, 251, 266, 283, 284, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя: Ірина ЛИСЮК