Справа №443/2120/23
Провадження №3/443/840/23
ПОСТАНОВА

іменем України

24 листопада 2023 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Стрийського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого бригадиром на Жидачівському ЦПК

за ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.11.2023 о 12 год 40 хв в м. Жидачів по вул. Шашкевича, 12, Стрийського району Львівської області, будучи водієм транспортного засобу марки Пежо 206, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем марки Suzuki New SX, д.н.з. НОМЕР_2 після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Відносно ОСОБА_1 також складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №279470 від 12.11.2023, відповідно до якого 12.11.2023 о 12 год 40 хв в м. Жидачів по вул. Шашкевича, 12, Стрийського району Львівської області ОСОБА_1 вживав горілку після дорожньо-транспортної пригоди з його участю в якості водія, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Своїми діями порушив, п. 2.10 «є» ПДР, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину вчинених адмінправопорушення визнав частково, а саме: пояснив, що того дня посварився з дружиною та випив 200-250 грам горілки після чого з с. Заліски поїхав у м. Жидачів. За 23 роки водійського стажу жодного разу не притягувався до адмінвідповідальності за водіння у нетверезому стані та за кермо у такому стані жодного разу не сідав. Відтак, визнав той факт, що того дня вживав алкоголь однак до ДТП, а не після як він зазначив у свої письмових поясненням, а такі пояснення давав маючи на меті уникнути відповідальності за керування транспортним засобом в сані алкогольного сп`яніння.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.122-4 КУпАП.

Згідно ст. 122-4 КУпАП адміністративним правопорушенням є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Приписами п. 2.10 «а» встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №653107 від 12.11.2023, ОСОБА_1 12.11.2023 о 12 год 40 хв в м. Жидачів по вул. Шашкевича, 12, Стрийського району Львівської області, здійснив зіткнення з автомобілем Suzuki New SX, д.н.з. НОМЕР_2 , керуючи своїм автомобілем Пежо 206, д.н.з. НОМЕР_1 та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.11.2023 згідно яких остання пояснила, що близько 12:20 год вона припаркувала свій автомобіль марки Suzuki New SX, д.н.з. НОМЕР_2 поблизу магазину по вул. Шашкевича, 12 в м. Жидачів Стрийського району Львівської області та пішла в магазин. О 12:26 год, перебуваючи в приміщенні зазначеного магазину, почула звук сигналізації свого автомобіля та вийшовши на вулицю побачила, що передню ліву частину її автомобіля пошкоджено, а від нього від`їжджає автомобіль марки Пежо 206, д.н.з. НОМЕР_1 з слідами пошкоджень заднього бамперу з правої сторони та намагається їхати з місця ДТП, однак даному автомобілю припинив дорогу перехожий, який заглушив двигун даного автомобіля. Від водія, який вийшов з автомобіля Пежо 206, д.н.з. НОМЕР_1 , було чути різкий запах алкоголю, мовлення його було його порушено та координація рухів. Додатково зазначила, що якщо б перехожий не перекрив рух ОСОБА_1 останній би продовжив рух з метою уникнення відповідальності.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.11.2023 згідно яких останній пояснив, що 12.11.2023 близько 12:20 год він приїхав в м. Жидачів припаркував свій автомобіль Пежо 206, д.н.з. НОМЕР_1 та пішов в магазин «Рукавичка». Вийшовши з магазину сів в свій автомобіль та рухаючись заднім ходом здійснив зіткнення з автомобілем марки Suzuki, який був припаркований на краю дороги, внаслідок чого пошкодив передній бампер. Після зіткнення він зупинив свій автомобіль і нікуди не їхав. Після ДТП він вживав спиртні напої, а саме пішов магазин Рукавичка і купив 250 грам горілки з яких випив 100 грам, щоб зняти стрес. До ДТП спиртні напої не вживав.

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 12.11.2023 згідно яких останній поясни в, що 12.11.2023 близько 12:26 год у м. Жидачів по вул. Шашкевича, 12 Стрийського району Львівської області водій автомобіля Пежо 206, д.н.з. НОМЕР_1 вийшов з приміщення магазину по вул. Шашкевича з ознаками алкогольними сп`яніння, а саме: ідучи хитався, сів у свій автомобіль, де просидів близько 5 хв після чого здав назад та зіткнувся задньою частиною свого автомобіля з передньою лівою частиною автомобіля марки Suzuki New SX, д.н.з. НОМЕР_2 після чого почав рухатися з місця ДТП. На його думку водій хотів уникнути відповідальності, тому він відчинив двері ОСОБА_4 та вимкнув двигун та стали очікувати поліцію.

Що стосується кваліфікації дій водія ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 4 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до вимог пункту 2.10 (є) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена нею настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Системний аналіз вказаних приписів законодавства свідчить про те, що адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, характеризується значною, порівняно з іншими адміністративними правопорушеннями, які визначені приписами КУпАП, суспільною небезпечністю (шкідливістю), оскільки санкція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає застосування до правопорушника більш суворого адміністративного стягнення, ніж у інших випадках, передбачених приписами КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 в момент скоєння ДТП він вже перебував в стані алкогольного сп`яніння. Доказів, що водій вживав після вчинення ним ДТП алкоголь, крім його власного повідомлення працівникам поліції (письмові пояснення), матеріали справи не містять.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 12.11.2023 та свідка ОСОБА_3 від 12.11.2023, а також:

- роздруківкою з приладу Alcotest 6810 згідно якої ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння результат тесту позитивний 2,07 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння результат тесту 2,07 проміле;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.11.2023, згідно якого ОСОБА_1 , було роз`яснено його право проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Результат тесту 2,07 позитивний проміле;

- відеозаписом наявним в матеріалах справи.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №279470 від 12.11.2023 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, ґрунтується тільки на показах самого ОСОБА_1 , який дав пояснення працівникам поліції, що алкоголь вживав після вчинення ДТП, з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 від цих пояснення, наданих працівникам поліції в день вчинення ДТП щодо вживання алкоголю після ДТП, відмовився.

Також, письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 не містять інформації, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після вчинення ним ДТП. Більше того, ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях вказує, що ОСОБА_1 перед вчиненням ДТП виходячи з магазину уже перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, а після ДТП перебував в автомобілі до приїзду працівників поліції.

Аналізуючи вказані докази, приходжу до висновку, що цими доказами поза розумним сумнівом підтверджується той факт, що на час ДТП ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 12.11.2023 о 12 год 40 хв керував автомобілем будучи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, ОСОБА_1 має нести відповідальність за фактичне вчинене діяння, що узгоджується з положеннями ст.9 КУпАП та основними засадами судочинства, закріпленими у ст.129 Конституції України.

Разом з тим, Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄСПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄСПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Виходячи з вищевказаного, вважаю, що слід перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.4 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння (що повністю підтверджується доданими до протоколу доказами).

Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколах про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, приходжу до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, наклавши стягнення за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн та за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000, 00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно з якою особа, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, за таких обставин суд накладає стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч.4 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) 00 гривень.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 накласти остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Г. Равлінко