Справа № 758/8948/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Казмиренко Л.В., розглянувши справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.07.2023 року серії ААД№461996, 21.07.2023 о 21 год. 06 хв., в м. Києві, вул. Кавалерідзе, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засідання ОСОБА_1 вину не визнав, вказав, що працівники поліції його не зупиняли. Так, припаркувавши автомобіль до нього підійшов охоронець території, де він припаркувався і запитав чому так близько від шлагбаума. Він вийшов з авто та пішов в магазин. По дорозі коли йшов пішки додому до нього під`їхали працівники поліції та підійшли чоловік охоронець, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Зазначив що не був зупинений, не є водієм та огляд на стан сп`яніння не проходив.

В подальшому суд оголошував у справі перерву до виклику свідків, 23.11.2023 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідка, оглянувши відео з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, особа може бути притягнута до відповідальності за вказаною статтею КУпАП у разі, якщо вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, однією із необхідних умов притягнення особи до відповідальності є встановлення факту керування цією особою транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З переглянутого відеозапису нагрудного реєстратора працівника поліції суд встановив наступне. Громадянин ОСОБА_1 йшов по вулиці з магазину і був зупинений працівниками поліції, які вказали, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. На їх пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавстовм порядку ОСОБА_1 відмовився. Факту зупинки та керування транспортним засобом ОСОБА_1 не було зафіксовано. При цьому ОСОБА_1 вказує, що гуляє, факту керування працівниками поліції не зафіксовано, він не за кермом. Транспортний засіб не відео відсутній.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

В даному випадку не було зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що в той час як працівники поліції приїхали на місце складання протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль в якому перебував ОСОБА_1 на відео відсутній, доказів керування цим автомобілем матеріали справи не містять. При цьому ОСОБА_1 вказує "де машина, я ішов пішки".

При цьому судом було допитано свідка ОСОБА_2 , який вказав що був на балконі і бачив як під`їхав автомобіль, водій керував ривками та зупинився біля шлагбаума. Охоронець викликав працівників поліції. Водій вийшов та пішов. Потім він та охоронець пішли за тим водієм та викликали працівників поліції.

В матеріалах справи містяться покази свідка ОСОБА_3 , який викликався в судове засідання для допиту в якості свідка, однак не з`явився.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 вказав, що біля шлагбаума зупинився автомобіль марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , помітив що водій був в нетверезому стані та пішов в сторону вул. Паркова, пішов за ним. Викликав поліцію.

Суд ураховує, що матеріали справи не містять факту зупинки автомобіля працівниками поліції, ОСОБА_1 йшов пішки, автомобіль на відео відсутній.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, суд дійшов висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, тому відповідно провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП України,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Л. В. Казмиренко