Справа № 346/4986/22
Провадження № 3/346/152/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Д.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, 29 листопада 2022 року надійшов протокол серії ААД № 201174 від 15 листопада 2022 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Аргументи учасників справи.

Позиція поліцейського. 15 листопада 2022 року о 22 годині 53 хвилин, на автодорозі Н-10 163 км., об`їзна дорога м. Коломия, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці, але від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху. А за це передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

Позиція ОСОБА_1 та його захисника. Вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 не визнав. Вони зазначали, що поліцейські направляли його для проходження огляду на стан сп`яніння у медичний заклад під назвою: «КНР «КЦРЛ» СП Поліклініка», однак у переліку закладів охорони здоров`я, яким надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, такого медичного закладу не має, тобто протокол складено за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі, який не має компетенції на проведення огляду на стан сп`яніння водіїв; разом з цим, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а погодився, що підтверджується відеозаписом; пропозиція працівника поліції на проходження огляду на стан сп`яніння повинно мати місце у присутності двох свідків, яким поліцейський повинен озвучити ознаки сп`яніння, погоджені МОЗ та МВС, які на думку поліцейського є у водія, а свідки мають переконатись у наявності таких ознак та відмові водія пройти огляд на стан сп`яніння, однак поліцейським цього зроблено не було; за протоколом, правопорушення вчинено на об`їзній дорозі міста Коломия, тоді як свідки стверджують, що їх було запрошено у м. Івано-Франківськ; також у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, тоді як свідки у своїх поясненнях стверджують, що у водія були присутні лише ознаки наркотичного сп`яніння; на відеофайлі під назвою «Корліщук1» стоять дві людини у цивільному одязі, ймовірно свідки, але вони знаходяться на відстані мінімум метрів 5 від переднього пасажирського місця автомобіля, біля якого знаходяться працівники поліції, але із такої відстані та з такого місця вони фізично не могли ні бачити ні чути розмови поліцейських із ОСОБА_1 . Томук, треба закрити провадження у справі.

Залучений судом прокурор, висновку до суду не подав.

Оцінка і висновки суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зокрема, в силу положень частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням являється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Названі положення узгоджуються із положеннями пункту 2.5. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі за текстом - Правила дорожнього руху) якими встановлений обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте суд відзначає, що в силу положень частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, в тому числі й передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Визначальним, для вирішення питання про наявність складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП в діянні будь-якої людини є встановлення факту керування конкретною людиною конкретним транспортним засобом, оскільки будь-які особи, які не керували ним, навіть за наявності у них стану алкогольного сп`яніння не можуть бути суб`єктом цього правопорушення. І так само, не буде вважатись відмова таких осіб (тобто осіб, які не керували конкретним транспортним засобом) від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки вчинення такого діяння суб`єктами, які не керували транспортним засобом, не охоплюється складом правопорушення, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП України.

В силу положень частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. А згідно з частиною 2 цієї статті, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Таким чином, саме поліцейський який склав протокол повинен був зібрати і надати суду, у першу чергу докази того, що саме ОСОБА_1 і саме 15 листопада 2022 року о 22 годині 53 хвилин, на автодорозі Н-10 163 км., об`їзна дорога м. Коломия, керував транспортним засобом Skoda, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Але надані поліцейським докази у їх сукупності (а.с.1- 14) не підтверджують такий факт.

Протокол (а.с.1), як окремий доказ, передбачений частиною 1 статті 251 КУпАП, містить відомості про те, що саме ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом 15 листопада 2022 року о 22 годині 53 хвилин, але такі фактичні дані не підтверджуються іншим доказом, який повинен узгоджуватись із протоколом, зокрема диском із аудіо-відеозаписом події, зробленим за допомогою технічних засобів поліцейським (а.с.11) або показаннями свідків (а.с.7,8 - пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ).

Суд не може покладатись виключно на зміст протоколу, оскільки протокол не може вважатись достовірним доказом сам по собі, позаяк він складається після настання події, і його зміст залежить виключно від волі поліцейського, який його складає. Думка суду могла би бути іншою, за наявності підпису ОСОБА_1 на протоколі без зауважень чи пояснень, чи навіть із поясненнями щодо згоди із відомостями протоколу, або ж свідків, які б підтвердили суду відомості, зазначені у протоколі. Тож цей доказ, сам по собі не є достовірним, і суд досліджує ініш докази надані поліцейським.

З відеофайлів «Clip1» та «Корліщук2» вбачається, що подія відбулась 15.11.2022 року, однак на вказаному відео відсутній аудіо запис події. На вказаному відео видно вищезазначений автомобіль, його модель та номерний знак, він стоїть на узбіччі та включені на ньому аварійні сигнальні вогні, і до нього підходять працівники поліції (дані обставини підтверджуються фактичними даними саме із таким змістом, оскільки вони містяться: у диску, із записом події- а.с.11).

З відеофайла «Clip0» (без дати і часу) вбачається, що працівник поліції підходить до транспортного засобу, а ОСОБА_1 сидить на пасажирському сидінні, після чого працівник поліції запитав чи це його авто на що останній заперечив. Далі, працівник поліції попросив пред`явити документ який посвідчує особу, однак ОСОБА_1 , на вказане прохання не відреагував. Після чого поліцейський пред`явив своє службове посвідчення та попросив надати посвідчення водія та технічний паспорт на що ОСОБА_4 зазначив, що він не керував транспортним засобом (дані обставини підтверджуються фактичними даними саме із таким змістом, оскільки вони містяться: у диску, з аудіо-відеозаписом події- а.с.11).

З відеофайла «Корліщук1» вбачається, що цей запис відбувався 15.11.2022 року, однак на вказаному відео також відсутній аудіо запис, проте на ньому поруч із автомобілем поліції знаходяться дві людини, у цивільному одязі, але від автомобіля Skoda, номерний знак НОМЕР_1 , вони знаходяться приблизно в метрах 5 від поліцейських, і на цьому відео ОСОБА_1 немає, а про що та із ким спілкувались поліцейські встановити неможливо (дані обставини підтверджуються фактичними даними саме із таким змістом, оскільки вони містяться: у диску, з аудіо-відеозаписом події- а.с.11).

З відеофайла «Корліщук3» вбачається, що працівник поліції веде бесіду з ОСОБА_4 та вказує, що вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю, порушення мови та поведінку, що не відповідає обстановці та пропонує йому пройти освідування за допомогою алкотестера драгер, на що ОСОБА_4 відмовився. Тоді, йому було запропоновано проїхати і пройти тест в медичному закладі. І під час цієї пропозиції ОСОБА_1 спочаткук кивнув головою на знак згоди, а потім прямо і недвозначно сказав, так. Однак працівник поліції не звернувши на вказане увагу продовжував зазначати обставини, які стверджують, що саме ОСОБА_4 є водієм транспортного засобу, з чим останній не погоджувався (дані обставини підтверджуються фактичними даними саме із таким змістом, оскільки вони містяться: у диску, з аудіо-відеозаписом події- а.с.11). Разом з цим, цей запис не містить ні дати, ні часу його запису, жодних свідків поруч не видно.

Пункт 7 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, прямо вказує на те, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Тож з цієї підстави, суд не приймає рапорт поліцейської (а.с.9), як доказ факту керування ОСОБА_1 вказаним у протоколі транспортним засобом 15 листопада 2023 року.

Як вже вказувалось судом вище, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і в частині керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і в частині відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, може бути виключно особа, яка керувала транспортним засобом, і вчинила одне з вказаних діянь.

Однак доказів того, що саме ОСОБА_1 15 листопада 2023 року о 22 годині 53 хвилин, на автодорозі Н-10 163 км., об`їзна дорога м. Коломия, керував транспортним засобом Skoda, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, суду не надано.

Також суд відзначає, що протокол було складено поліцейським у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, у встановленому законодавством порядку. А як вже вказувалось судом вище, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння, є окремим і самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Але частина 1 статті 130 КУпАП, сама по собі, не визначає того встановленого законодавством порядку, в якому водій повинен пройти медичний огляд на стан сп`яніння, і яким чином фіксується відмова водія пройти такий огляд.

Загальний порядок огляду водія на стан сп`яніння, у тому числі й алкогольного, визначається положеннями статті 266 КУпАП. Зокрема, огляд водія на стан сп`яніння проводився з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості їх застосування - огляд проводиться у присутності двох свідків; у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, до того ж, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення; при цьому, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій; огляд на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Разом з цим, направлення особи для огляду на стан сп`яніння, проведення такого огляду, а також фіксація відмови водія від проходження такого огляду, здійснюються виключно в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 266 КУпАП).

А положеннями пункту 8 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103) передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином встановлений, станом на 15.11.2022 року, діючим законодавством порядок огляду водіїв, що керували транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, вказує на те, що тільки таке діяння, як відмова водія від проведення огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, який внесено до переліку закладів охорони здоров`я, що затверджений для цього управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації (при дотриманні поліцейським усіх умов для проведення такого огляду, зокрема встановлення ознак сп`яніння), яка мала місце в присутності двох свідків, вважалось адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП (якщо правопорушенням розглядається саме відмова водія від проходження огляду у встановленому законодавством порядку).

Відмова ж водія від його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським, з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або ж незгода з результатами такого огляду, самі по собі, в силу положень пунктів 6 та 8 названого Порядку №1103 та пунктів 6 і 7 Розділу IX Інструкції №1452/735, не являються адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, а є підставою для направлення водія на проведення огляду на стан сп`яніння у найближчий заклад охорони здоров`я, який внесено до переліку закладів охорони здоров`я, що затверджений управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації.

А от якщо, водій відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, то таке діяння буде вважатись правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, тільки, якщо відмова особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками сп`яніння, мала місце саме у присутності двох свідків, щодо неупередженості яких не має сумніву, і у зв`язку із обґрунтованою (тобто за наявності ознак сп`яніння) та передбаченою вказаним Порядком КМУ вимогою, зокрема вимогою поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, що входить у перелік закладів охорони здоров`я, що затверджений управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації. Оскільки пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння не у найближчому закладі охорони здоров`я, що включений у цей перелік чи в закладі, який взагалі не включений у цей перелік, або за відсутності ознак сп`яніння, забороняється.

І, що дуже важливо, така пропозиція повинна мати місце у присутності двох свідків, яким будуть озвучені ознаки сп`яніння, погоджені МОЗ та МВС, які на думку поліцейського є у водія, при цьому свідки (бо власне для цього вони і залучаються) мають можливість пересвідчитись у наявності таких ознак. та відмові водія пройти огляд на стан сп`яніння.

Тобто свідки, повинні стати очевидцем настання як мінімум чотирьох умов: оголошення поліцейським, погоджених МОЗ та МВС ознак конкретного сп`яніння у конкретного водія, та пересвідчитись у їх наявності у водія, за такої можливості; почути висунуту водію поліцейським передбачену законодавством вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння саме у найближчому закладі охорони здоров`я, що входить у перелік закладів охорони здоров`я, що затверджений управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації; почути або побачити (якщо мова іде про вчинення водієм певних дій з ухилення) відмову водія від проходження такого огляду.

Але суду не надано будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 15 листопада 2023 року о 22 годині 53 хвилин, на автодорозі Н-10 163 км., об`їзна дорога м. Коломия, керував транспортним засобом Skoda, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та у присутності двох свідків відмовився від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я (а.с.1-14).

З відеозаписів судом встановлено, що на місці події перебували двоє людей в цивільному одязі, які могли бути свідками події, однак суд зазначає, що вони знаходились за спиною працівників поліції, на відстані від транспортного засобу щонайменше 5 метрів, і якщо вони і могли чути розмову, то з відео неможливо встановити кого із ким та зміст цієї розмови. Протягом усього часу розгляду справи суд відкликав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для їх допиту у якості свідків, для безпосереднього дослідження доказів, але вони судові повістки так і не отримали, і у судові засідання не з`явились. А їх пояснення суд оцінює так.

Виходячи з їх змісту, вони обоє стверджують, що 15.11.2022 року о 23 год. 10 хв. в м. Івано-Франківську по вул. автодорога Н-10, 163 км вони були запрошені в якості свідка при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія, однак навіть не вказано якого саме; вони стверджують, що подія була у м.Івано-Франківськ, але протокол складено щодо події, яка відбулась у м.Коломия; вони стверджують, що особа (ім`я, по батькові та прізвище якої відсутні) мала ознаки наркотичного сп`яніння та відмовилась проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у той час як за протоколом, його було складено на ОСОБА_1 за те, що той керував транспортним засобом Skoda, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками саме алкогольного, а не наркотичного сп`яніння (а.с.7,8).

Суд враховує положення частини 2 статті 266 КУпАП у тій частині, що під час проведення огляду на стан сп`яніння поліцейський міг не залучати свідків, якщо можливо застосувати технічні засоби відеозапису. Але відзначає, що результати застосованих поліцейським технічних засобів, не містять усіх необхідних відомостей які б підтверджували наявність у ОСОБА_1 в діянні, яке мало місце 15 листопада 2022 року складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, поліцейським не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 15 листопада 2022 року о 22 годині 53 хвилин, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або, що він маючи ознак алкогольного сп`яніння, у присутності двох свідків, відмовився від проведення огляду у закладі охорони здоров`я, що затверджений управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації.

Отже, поліцейським дійсно не доведено вчинення ОСОБА_1 15 листопада 2022 року о 22 годині 53 хвилин діяння, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП правопорушення.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, оскільки поліцейським не доведено належними, достовірними і допустими доказами вчинення ОСОБА_1 15 листопада 2022 року о 22 годині 53 хвилин діяння, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП правопорушення, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 122-4,124,130,221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ), закрити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та до ГУНП в Івано-Франківській області.

Суддя Коваленко Д. С.