Справа №468/595/23-п
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2023 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ 092632 від 20.03.2023 року: 20.03.2023 року о 14 год. 50 хв., в. м. Баштанка по вул. Ювілейна, 104, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. У присутності двох свідків водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки, а також від проходження огляду у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ 092631 від 20.03.2023 року : 20.03.2023 року о 14 год. 50 хв. в м. Баштанка по вул. Ювілейна, 104, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, виїхав за межі проїзної частини дороги, допустив зіткнення з дорожнім знаком з подальшим заносом транспортного засобу, без перекидання. В результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, згідно поданої до суду заяви вину визнав частково. Не визнав ст. 130 ч.1 КУпАП, так як вважає, що працівником поліції не було встановлено факту керування його транспортним засобом за наявності ознак сп`яніння. Вину визнає в скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП.

У відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи які розглядаються одночасно, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ст. 254 КУпАП основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який, в свою чергу, є найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст.9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення. Відповідно до цієї норми, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні було оглянуто диск з відеозаписом, що зроблені співробітниками поліції, та який ними надано до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із запису вбачається,що процедура правопорушення була зафіксована не належним чином.

Окрім того не зафіксовано процедуру складання протоколу та дій пов`язаних із цим ( який мав місце 20.03.2023 року в м.Баштанка) зокрема і роз`яснення особі прав, що передбачені ст.268 КУпАП.

Суд враховує, що відповідно до ч.1 п.9 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 9)застосування технічних приладів і технічних засобів,що мають функції фото-і кінозйомки,відеозапису,засобів фото-і кінозйомки,відеозапису.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У даній справі фіксація правопорушення відбувалася не безперервно та без дотримання вимог ст.266 КУпАП, ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року та п.5 Розділу ІІ і п.1 Розділу УІ Наказу МВС від 18.12.2018 року № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», якими передбачено, що: «5. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу». Згідно із п.1 Розділу УІ Наказу МВС від 18.12.2018 року № 1026: «1.Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису,заміна цих носіїв,зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб».

З огляду на допущені порушення наданий відеозапис є недопустимим доказом та через відсутність повного відеозапису на диску, що наданий поліцією до протоколу, - процедуру фіксації правопорушення слід вважати такою, що відбулася з порушенням вимог ст.266 КУпАП, що відповідно до ч.5 цієї статті свідчить про недійсність такого огляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Судом надавалась можливість працівникам Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області забезпечити всі наявні докази (фото, відео), явку свідків по вказаному протоколу, однак працівники поліції ( будучи належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду) до суду не з`явились, явку свідків не забезпечили, додаткових доказів до суду не додано.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - суду не надано, фіксація правопорушення була проведена поліцейськими із порушенням вимог ст.266 КУпАП, а суд не уповноважений збирати докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши заяву правопорушника, який притягається до адміністративної відповідальності, та дослідивши письмові матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення ААБ №092631 від 20.03.2023 та копію схеми ДТП до нього ), суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є доведеною, виходячи з наступного.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відтак, оцінивши наявні у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 , дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, тобто порушення ним як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого правопорушення та його характер, дані про особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає доцільним застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення в більш м`якому виді з числа, передбачених санкцією ст.124 КУпАП, а саме у виді штрафу.

Разом з тим, згідно із ст.40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 252,280,283,284,285, 291,294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , притягнути до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Баштанський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ: