Справа № 456/5034/23
Провадження № 3/456/2469/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

28 листопада 2023 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , одруженого, місце праці не повідомив, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 5 ст. 122 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 24.09.2023 року о 14:50 год. по автодорозі М06 сполученням «Київ-Чоп» (613 км ділянки автодороги), щоу м. Стрию Львівської області, керуючи належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки RENAULT моделі TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по лівій смузі на кільцевій дорозі, здійснив різкий маневр праворуч, чим примусив водія службового транспортного засобу марки PEUGEOT, реєстраційний номер НОМЕР_3 , різко змінити швидкість та напрямок руху, внаслідок чого створив аварійну ситуацію, порушивши вимоги підпункту «д» пункту 2.3., пунктів 10.5. та 16.12. Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 , скориставшись засобами поштового зв`язку, двічі скерував на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області клопотання еквівалентного змісту, що надішли та були зареєстровані в діловодстві 06.10.2023 року за вх. № 17071 та 14.11.2023 року за вх. № 19614, за змістом котрих просив справу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 5 ст. 122 КУпАП за єдиним унікальним номером 456/5034/23 передати на розгляд Острозькому районному суду Рівненської області, для розгляду за підсудністю.

Вирішуючи названі еквівалентні за своїм змістом клопотання ОСОБА_1 , належить виходити з наступного.

Дана справа про адміністративне правопорушення була направлена органом внутрішніх справ у визначений уповноваженою особою на складання протоколів про адміністративне правопорушення суд, - на розгляд до Стрийського міськрайонного суду Львівської області за місцем вчинення правопорушення.

Нормами чинного КУпАП питання зміни територіальної підсудності справи на стадії судового розгляду не передбачене.

Аналогічну позицію висловив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», в якій зазначив, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріплений у ч. 1 ст. 6 цієї Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

При цьому, Європейський Суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, реалізуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, оскільки ця справа підсудна Стрийському міськрайонному суду Львівської області, скерована органом внутрішніх справ з урахуванням юрисдикції, направлені матеріали до відповідного суду у відповідності з КУпАП, визначеного уповноваженою на те законом особою, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення. Враховуючи викладене, суддя виснує, що в даному конкретному випадку відсутні правові підстави для передачі справи до Острозького районного суду Рівненської області, відтак у задоволенні еквівалентних клопотань належить відмовити.

Слід зазначити, що судові засідання у цій справі про адміністративне правопорушення призначалися суддею двічі, а саме на 31.10.2023 року о 09:15 год. та на 28.11.2023 року о 09:45 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область.

ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, будучи щоразу повідомленим про дату, час та місце розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення шляхом скерування рекомендованими листами судових повісток на адресу його місця проживання, вказану ним-же під час оформлення відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП, у жодне з призначених судових засідань не з`явився, про причини своєї неявки суддю не повідомляв, будь-яких заяв чи клопотань, окрім як передачі справи на розгляд іншому суду за підсудністю, не подавав. Крім того, інформація про розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП щоразу розміщувалася на офіційному вебпорталі «Судова влада України» Стрийського міськрайонного суду Львівської області у розділі «інформація для громадян з найменуванням ГРОМАДЯНАМ (https://stm.lv.court.gov.ua).

В силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, присутність особи, який притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя, враховуючи строки накладення адміністративного стягнення, встановлені приписами ч. 2 ст. 38 КУпАП, вважав за доцільне розглядати дану справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, який притягається до адміністративної відповідальності. Суддя переконаний, що призначати судовий розгляд цієї справи про адміністративне правопорушення втретє при наведених вище обставинах буде недоцільним, так як здійснення такого розгляду без участі особи, присутність якої не визначена законом як обов`язкова, не суперечитиме завданню провадження у даній справі про адміністративне правопорушення, а всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати усі обставини цієї справи можливо й за відсутності зазначеної особи.

При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя, дослідивши матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Так, підпунктом «д» пункту 2.3. пунктами 10.5. та 16.12. Правил дорожнього руху, порушення котрих ставиться у провину ОСОБА_1 , встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. Поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч. На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КУпАП порушення, передбачені частинами першою-четвертою цієї статті, серед котрих й порушення правил проїзду перехресть, порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення, особа, який притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, вимог наведених вище Правил дорожнього руху не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, у розумінні згаданих приписів статей 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема стверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 547264, котрий складений 14.09.2023 року о 15:20 год. поліцейським ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області сержантом поліції Давидовим В.С. відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення Правил дорожнього руху;

- записом з відеореєстратора працівників Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, котрі здійснювали зупинку керованого ОСОБА_1 транспортного засобу марки RENAULT моделі TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення ним як водієм названих Правил дорожнього руху. Суддя звертає увагу, що такий запис із відеореєстратора, котрим зафіксовано обставини порушення правил дорожнього руху, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху, про що констатовано у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі за єдиним унікальним номером 678/991/17, номер адміністративного провадження К/9901/6128/18.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що в діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, оскільки останній, будучи водієм, не виконав обов`язку не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, зокрема порушив правила дорожньої розмітки, якою визначено напрямок руху на кільцевій дорозі, що спричинило створення аварійної обстановки.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який у своїх письмових поясненнях (у протоколі про адміністративне правопорушення), наданих ним як водієм під час оформлення відносно нього даних матеріалів про адміністративне правопорушення,а також у еквівалентних обох клопотаннях про передачу справи на розгляд іншому суду, себе не визнав винним, що спростовується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, беручи до уваги також відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують його відповідальність, суддя приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі вісімдесят п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 445 грн.. На переконання судді, застосування зазначеного заходу адміністративного стягнення буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної у ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, який притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 536 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 8-9, 23, 33-35, 40-1, 122, 221, 245, 251-252, 268, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні обох еквівалентних клопотань ОСОБА_1 про передачу справи про адміністративне правопорушення на розгляд іншому суду.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Копію постанови протягом трьох днів вислати особам, які значаться потерпілими від адміністративного правопорушення, на їх відповідне прохання про це.

З платіжними реквізитами для оплати штрафу в гривнях та справляння судового збору можна ознайомитись за вебсторінками: https://stm.lv.court.gov.ua/sud1323/gromadyanam/tax та https://stm.lv.court.gov.ua/sud1323/gromadyanam/paying.

Серед іншого, положеннями статей 307 та 308 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та стягнення у подвійному розмірі визначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя Володимир МИКИТИН