ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/6978/21 Номер провадження 33/814/179/23Головуючий у 1-й інстанції Мартинова О.М. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем Гнітько А.М., за участю особи, яку притягнуто до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Голобородька О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Салія Д.В. поданої в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14 грудня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сталінка Лохвицького району Полтавської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 гривень.

Згідно постанови судді, 17 жовтня о 23.55 годині по вул. Харківських Дивізій, буд. 29/1 в м.Харкові ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора «Drager Alcotest ARLM-0271» в присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 184 від 18.10.2021 року, результат огляду становить 1,30 % проміле.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Салій в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає про те, що направлення на огляд складено раніше ніж було проведено сам огляд на стан алкогольного сп`яніння.

В направлені зазначено серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення, який станом на 00-05 год. взагалі не складався.

Матеріали справи не містять акту про відсторонення водія від керуванням транспортним засобом.

Судом не надано оцінки відеозапису з бодікамери працівника патрульної поліції щодо відсутності підтвердження зупинки транспортного засобу за керування ОСОБА_1 та засвідчення факту керування останнього транспортним засобом.

Посилається на неналежне використання патрульними мундштуків Drager Alcotest Mouthpieces Standart та Drager Alcotest Mouthpieces Standart з клапаном .

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП , оскільки в ньому не вірно вказано місце його складання , а також місце та час скоєння адміністративного правопорушення, а тому даний протокол не може бути належним та допустимим доказом.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Голобородька О.П., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її скасувати, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статі.

За приписами пп. «а» п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 302823 18 жовтня 2021 року зафіксовано порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» ПДР України.

Із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу Alcotest 7510 ARLM 0271. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний 1,30 проміле.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується іншими долученими матеріалами, а саме направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції від 18.10.2021 року; рапортом інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Максименка А. від 18.10.2021 року; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, зроблених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зафіксовано рух транспортного засобу марки «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме момент паркування, працівником патрульної поліції роз`яснено ОСОБА_1 його права, визначені статтею 268 КУпАП. В присутності двох свідків проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою Alcotest 7510 Arlm- 0271, за результатами чого продемонстровано та оголошено результат в 1,3 проміле. При цьому ОСОБА_1 із вказаними результатами погодився.

Проаналізовані вище докази у своїй сукупності цілком і беззаперечно вказують про правильність висновків суду щодо належного встановлення обставин доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, які давали суду обґрунтоване право притягнути його відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Натомість, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є непереконливими і висновків судді не спростовують.

Проаналізувавши наявний в матеріалах справи відеозапис апеляційним судом встановлено, що на ньому зафіксовано рух транспортного засобу марки «Volkswagen Touareg», а саме момент паркування. Під час спілкування з працівниками УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_1 заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних чи про наявність будь-яких порушень при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння не заявляв. Крім того, не заперечував факт керування ним транспортним засобом та факт вживання алкоголю (віскі), не відмовлявся від проходження освідування, погодився з фактом порушення ним Правил дорожнього руху України, оглядати сертифікат на «Drager Alcotest ARLM-0271» відмовився. Одночасно на відеозапису зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на місці в присутності двох свідків.

Що стосується доводів апелянта з приводу того, що двигун автомобіля «Volkswagen Touareg», не був увімкнений, автомобіль здійснив рух внаслідок випадкового зняття зі швидкості, після чого ОСОБА_1 відштовхнув його самостійно назад на ту ж відстань не включаючи двигун, то суд першої інстанції у своїй постанові надав детальний аналіз даному факту, з чим погоджується й апеляційний суд.

А тому, керування транспортним засобом пов`язується з початком його руху, при цьому, юридичного значення не має чи приведений він в рух за допомогою увімкнення двигуна, чи його рух забезпечується в інший спосіб.

Доводи захисника про те, що інспектором при розпакуванні мундштука не зазначено його модель, марку та порядковий номер, тому неможливо ідентифікувати яким саме мундштуком в подальшому проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого показав 1,30 % проміле, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 працівником патрульної поліції роз`яснено його права, передбачені статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України, який в свою чергу повідомив про те, що такі права йому є зрозумілими. При цьому, працівник поліції чітко та послідовно роз`яснив порядок проходження огляду, надав трубку в запакованому стані, налаштував прилад, провів огляд, з результатами якого ОСОБА_1 погодився.

Таким чином, судом не встановлено жодних заяв, клопотань ОСОБА_1 з приводу його незгоди з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. При цьому він не заявляв клопотань пройти такий огляд в лікувальному закладі у лікаря нарколога, як і не заявляв клопотань про ознайомленням із сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Більше того, сам протокол про адміністративне правопорушення не містить жодних клопотань, пояснень ОСОБА_1 та містить його підпис, що свідчить про згоду останнього з проведеним оглядом та його результатами.

Доводи захисника про невідповідність часу складання протоколу та матеріалів до нього, а також невірне зазначення місця складання протоколу про адміністративне правопорушення та місця скоєння адміністративного правопорушення, на переконання апеляційного суду, не впливає на правильність змісту такого протоколу, та жодним чином не спростовує висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Більше того, заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних, акту та направлення до медзакладу, матеріали справи не містять. Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржував.

Доводи апеляції щодо інших порушень, які, на переконання апелянта, були допущенні працівниками поліції, не стосуються предмету оскарження, не є істотними, висновків судді не спростовують.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими дотримано вимоги ч. 2 ст.251, ст. ст.256, 266, 268 КУпАП.

Посилання апелянта на відсутність доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій особі, не спростовує самого факту такого відсторонення та, відповідно, не спростовує висновків суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Салія Д.В. поданої в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко