Справа №461/1709/23
Провадження №3/461/780/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., з участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника Львівської митниці Державної митної служби України Сліпенка С.В., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 Паспорт НОМЕР_1 від 23.04.1996 виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в м. Києві, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст.483 Митного Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0159/20900/23 від 21.02.2023 року, 07.05.2022 року громадянин України ОСОБА_2 переміщувався через митний кордон України в пункті пропуску «Шегині-Медика», митного поста «Мостиська» Львівської митниці у напрямку «виїзд з України», у якості водія транспортного засобу марки «Mersedes Benz 250», VIN код: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Громадянин України ОСОБА_2 до митного оформлення подав декларацію транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, якій присвоєно номер UA209040/2022/00096. У цій декларації громадянин ОСОБА_2 зазначив про факт переміщення валютних цінностей у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США.

Для переміщення через митний кордон України валютних цінностей на суму 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США ОСОБА_2 до митного оформлення, відповідно до вимог пункту 18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, надав довідку про зняття готівки з власного рахунку від 27.04.2022 № 27/04/13-22, видану АТ «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова 78). 04.10.2022 Львівська митниця направила на адресу АТ «Кредобанк» лист за вих. № 7.4-4/20- 02/14/ НОМЕР_5 щодо підтвердження/спростування факту видачі довідок про зняття готівки з рахунків, у тому числі і довідки від 27.04.2022 № 27/04/13-22, яку громадянин ОСОБА_2 07.05.2022 подав до митного контролю.

АТ «Кредобанк», листом від 28.10.2022 року № 13-22371/22, повідомив Львівську митницю про те, що не видавав довідку від 27.04.2022 року №27/04/13-22, на ім`я ОСОБА_2 .

Для з`ясування обставин переміщення 07.05.2022 через митний кордон України (валютних цінностей на суму 150 000 доларів США) Львівською митницею на адресу громадянина ОСОБА_2 направлені листи за вихідним № 7.4-4/20-01/10/24933 від 19.12.2022 року та № 7.4-4/20-01/10/776 від 11.01.2023 року. Однак, громадянин ОСОБА_2 у Львівську мити не прибув та не повідомив про причини свого неприбуття.

Таким чином, на думку митного органу 07.05.2022 громадянин України ОСОБА_2 перемістив через митний кордон України товари - валютні цінності на суму 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 07.05.2022 - становить 4 388 235,00 грн., з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

Дії ОСОБА_2 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч.1 ст. 483 МК України .

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Якимишин О.З. вину та факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 483 МК України заперечила. Заперечення мотивує тим, що 07 травня 2022 року, ОСОБА_3 , разом із своїм батьком, ОСОБА_3 , перетинали україно-польський кордон, в транспортному засобі марки «Мерседес Бенц 250», реєстраційний номер НОМЕР_4 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прямували до Польщі на медичне обстеження, оскільки ОСОБА_3 є онкохворим ( рак шлунку), інвалід II групи, має стентування серця, заміну тазостегнового суглобу, терміново потребував обстеження та постійної медичної допомоги, а також постійної здачі аналізів, проведення УЗД та інших медичних процедур для моніторингу його стану здоров`я та лікування. Через повномасштабне вторгнення рф на територію України та пережитий стрес, стан здоров`я ОСОБА_3 різко погіршився. Йому потрібна необхідна була медична допомога, однак через ситуацію, що склалась більшість медичних закладів не працювала. Оскільки стан здоров`я батька погіршувався, ОСОБА_2 вирішив відвезти батька за кордон. Разом із ним, хоч і в іншій машині, вирішила їхати дружина, ОСОБА_4 , із малолітніми дітьми 2011 року народження та 2015 року народження, які пересувались на автомобілі марки «Мазда 5», реєстраційний номер НОМЕР_6 . Розуміючи, що для лікування батька та проживання потрібні значні кошти ОСОБА_2 віз із собою особисті кошти в сумі 150 000 доларів США. Перетин кордону відбувався у пункті пропуску «Шегині-Медика». Працівник митниці проводив контрольні заходи, під час яких, запитав у ОСОБА_2 про наявність у нього товарів, які потребують декларування та грошових коштів, що потребують декларування. ОСОБА_5 повідомив, що везе 150 тисяч доларів США, оскільки кошти дуже потрібні на дороговартісне лікування батька. Працівник митниці видав ОСОБА_2 митну декларацію встановленого зразка, яку він заповнив. Після заповнення декларації, працівник митниці поставив у правому нижньому кутку свою печатку і спитав звідки у нього гроші, які він перевозить. ОСОБА_2 пояснив, що у 2022 році продав будинок площею 343,4 кв.м. та земельну ділянку площею понад 0,1217 га, оскільки потрібні були кошти для лікування батька. На підтвердження своїх слів, він надав працівнику митниці договори купівлі-продажу будинку та земельної ділянки та документи, які посвідчують стан здоров`я батька. Після цього працівник митниці сказав, що перевірку закінчено, віддав ОСОБА_2 документи та надав дозвіл на виїзд за кордон. Представник зазначив, що у матеріалах справи, немає жодного документального підтвердження, що ОСОБА_2 подав до митного органу довідку з АК «КРЕДОБАНК» та й взагалі у нього не було необхідності використання жодних підроблених документів, оскільки у нього були документи, що підтверджують законність джерел походження валютних коштів, а саме Договір купівлі продажу будинку та земельної ділянки від 09.10 2020 року. У зв`язку із наведеним просить провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Представник Львівської митниці Державної митної служби України Сліпенко С.В. просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, покликаючись на матеріали справи.

Заслухавши думку представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 , представника Львівської митниці Державної митної служби України Сліпенко С.В., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати.

У відповідності до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, суддя зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення при цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які відповідно чинного законодавства, представляють собою будьякі фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті.

Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено, що відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні дя визначення коду товару згідно ОСОБА_7 його митної вартості.

Встановлений національним законодавством порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України є об`єктом порушення митних правил заст. 483 МК України. Об`єктивною стороною зазначеного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України. Під дією мається на увазі активна поведінка (вчинок) особи, в якій відображена зовні її воля і, що спрямована на спричинення певних негативних наслідків.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України або вивезти за межі території України з порушенням встановленого порядку.

Отже, зміст ст. 483 МК України вказує на те, що це правопорушення є навмисним, тобто особа, яка вчиняє такі дії, має усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачити їх шкідливі наслідки й бажати настання цих наслідків, об`єктивна сторона складу даного правопорушення характеризується діями, спрямованими на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а суб`єктивна сторона - лише прямим умислом.

Отже, підставою для складання протоколу про порушення митних правил є наявність усіх елементів складу адміністративного правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

З протоколу про порушення митних правил №0159/20900/23 вбачається, що 07.05.2022 року громадянин України ОСОБА_2 переміщувався через митний кордон України в пункті пропуску «Шегині-Медика», митного поста «Мостиська» Львівської митниці у напрямку «виїзд з України», у якості водія транспортного засобу марки «Mersedes Benz 250», VIN код: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Громадянин України ОСОБА_2 до митного оформлення подав декларацію транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, якій присвоєно номер UA209040/2022/00096. У цій декларації громадянин ОСОБА_2 зазначив про факт переміщення валютних цінностей у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США.

Для переміщення через митний кордон України валютних цінностей на суму 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США ОСОБА_2 до митного оформлення, відповідно до вимог пункту 18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, надав довідку про зняття готівки з власного рахунку від 27.04.2022 № 27/04/13-22, видану АТ «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова 78). 04.10.2022 Львівська митниця направила на адресу АТ «Кредобанк» лист за вих. № 7.4-4/20- 02/14/ НОМЕР_5 щодо підтвердження/спростування факту видачі довідок про зняття готівки з рахунків, у тому числі і довідки від 27.04.2022 № 27/04/13-22, яку громадянин ОСОБА_2 07.05.2022 подав до митного контролю.

АТ «Кредобанк», листом від 28.10.2022 року № 13-22371/22, повідомив Львівську митницю про те, що не видавав довідку від 27.04.2022 року №27/04/13-22, на ім`я ОСОБА_2 .

Для з`ясування обставин переміщення 07.05.2022 року через митний кордон України (валютних цінностей на суму 150 000 доларів США) Львівською митницею на адресу громадянина ОСОБА_2 направлені листи за вихідним № 7.4-4/20-01/10/24933 від 19.12.2022 року та № 7.4-4/20-01/10/776 від 11.01.2023 року. Однак, громадянин ОСОБА_2 у Львівську митницю не прибув та не повідомив про причини свого неприбуття.

У зв`язку з наведеним, митний орган вказує, що, 07.05.2022 громадянин України ОСОБА_2 перемістив через митний кордон України товари - валютні цінності на суму 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 07.05.2022 - становить 4 388 235,00 грн., з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

Статтею 197 МК України «Обмеження щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України» передбачено, що порядок переміщення через митний кордон України валютних цінностей встановлюється Національним банком України.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473 транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.

Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затверджено постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, набрало чинності з дня введення в дію Закону України «Про валюту і валютні операції» з 07.02.2019 року.

Пунктами 5, 6 цього Положення передбачено, що: «Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/ вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/ вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі».

Таким чином, сума валюти яка може бути законно ввезена, чи фізично переміщена через митний кордон не обмежена, є лише встановлені законодавством порядок та процедура переміщення певного розміру суми: без письмового декларування або за умови письмового декларування.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України - декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно «Порядку заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 614 від 28.05.2012, з моменту прийняття декларації посадовою особою митного органу для оформлення вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а громадянин або уповноважена особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Будь-які документи або їх копії, що залишаються у справах митного органу, повинні бути засвідчені особистою номерною печаткою посадової особи митного органу, яка здійснила митне оформлення товарів.

Статтею 266 МК передбачено, що декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у ч.1 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», незаконне переміщення предметів із приховування від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Так, як вбачається зі змісту протоколу про порушення митних правил у даній справі та доданих до нього документів, товар, а саме валютні цінності у розмірі 150 000,00 доларів США переміщувались через митний кордон України ОСОБА_2 без приховування від митного контролю, без зміни зовнішніх ознак, форми та стану, що аж ніяк не утруднювало їх виявлення. Більше того, 07.05.2022 року ОСОБА_2 пройшов митний контроль, здійснивши декларування переміщуваних валютних цінностей, однак протокол про порушення митних правил №0159/20900/23 був складений 21.02.20323 року, тобто через 10 місяців від вказаної події.

Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 03.06.2005 підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Встановлено, що ОСОБА_2 добровільно та в повному обсязі задекларував кошти, власноручно заповнивши декларацію транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, вказавши суму валютних цінностей у сумі 150 000, 00 доларів США, яку разом із необхідними документами для перетину державного кордону пред`явив працівнику митниці.

На підтвердження законного походження валютних цінностей, які переміщувалися через кордон ОСОБА_2 надано договір купівлі продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нациною Марченко О.О., реєстровий номер 1094, відповідно до умов якого ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_9 прийняла у власність житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та договір купівлі продажу земельної ділянки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нациною Марченко О.О., реєстровий номер 1095, відповідно до умов якого ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_9 прийняла у власність земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, суд приймає до уваги заяву свідка ОСОБА_4 , посвідчену нотаріусом м.Варшави, Республіки Польща, Агнєшкою Сєдлєцкою 04.04.2023 року , реєстровий номер 2382/2023, відповідно до якої 07.05.2022 року вона разом з двома малолітніми дітьми 2011 року та 2015 року народження виїжджала за кордон з м.Києва, з метою вивезення дітей з небезпечної зони, транспортним засобом марки «Mazda 5», д.н.з. НОМЕР_6 . На іншому транспортному засобі марки «Мерседес Бенц 250», реєстраційний номер НОМЕР_4 виїжджав її свекор ОСОБА_3 разом з її чоловіком ОСОБА_2 . Свекор свідка є особою з інвалідністю 2 групи, оскільки є онкохворою людиною. У пункті пропуску «Шегині Медика» на українсько польському кордоні авто білі свідок бачила, що працівник митниці проводив контрольні заходи, в ході яких ОСОБА_2 повідомив про наявність у нього 150 000,00 доларів США, які необхідні для дороговартісного лікування його батька ОСОБА_3 . Після з`ясування джерела походження коштів у ОСОБА_2 і перевірки документів, працівник митниці повернув документи та надав дозвіл на виїзд з України. Свідок також вказала, що жодних документів (довідок) з банківської установи на вивіз валюти ОСОБА_3 працівнику митниці не надавав.

На підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони й відповідно до українського законодавства Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 5:30 24 лютого 2022 року через військову агресію російської федерації проти України на всій території України запроваджено воєнний стан.

Окрім цього, суд враховує рішення Конституційного Суду України від 21.07.2022 у справі № 3-261/2019(5915/19), в якому зазначено таке.

Юридичне регулювання питань транскордонного переміщення валютних цінностей в Україні визначає, що власне переміщення через митний кордон України валютних цінностей у сумі, що перевищує еквівалент 10 тисяч євро, не зумовлює потреби в сплаті митних зборів або будь-яких інших платежів на користь держави, а лише вимагає дотримання встановлених законодавцем додаткових вимог щодо письмового декларування зазначених цінностей, після виконання яких заборони чи обмеження не застосовуються до такого переміщення і воно не характеризується відповідно до законодавства України як незаконне. Отже, недотримання зазначених вимог не завдає жодної матеріальної шкоди або інших збитків державі, а також не спричиняє суттєвих негативних наслідків для суспільних або державних інтересів, якщо походження та подальше використання валютних цінностей, що не були задекларовані, не є неправомірними або злочинними.

Водночас переміщення валютних цінностей в сумі, що перевищує еквівалент 10 тисяч євро, з огляду на специфіку організації та реалізації такої форми переміщення валютних цінностей може відбуватися без дійсного наміру особи порушувати правила митного контролю, установлені законодавством України. Якщо такого наміру немає, фактично уся шкода для державних і суспільних інтересів полягатиме у неповідомленні держави про переміщення через її митний кордон зазначених валютних цінностей, а їх конфіскація як адміністративне стягнення набуватиме непомірно каральних ознак.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що втручання в право на мирне володіння своїм майном (іноземною валютою) не відповідатиме принципу правомірності та співмірності, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а держава від дій ОСОБА_3 у цій частині не зазнала жодних збитків, оскільки законодавством не передбачено сплату в даному випадку будь-яких податків, зборів чи інших обов`язкових платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази по справі мають бути належними та допустимими. Належний доказом - це доказ, зміст якого відтворює фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. Допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 Митного Кодексу України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

В процесі провадження у справі митним органом не дотримано принципу повноти дослідження обставин справи, що суттєво впливає на об`єктивність рішення у провадженні, а також не здобуто такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені у протоколі висновки, як такі, що не залишають місця сумнівам.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення(в даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

Статтею 1 КУпАП, передбачено завдання цього ж кодексу: охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням.

Суд, аналізуючи викладені обставини та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України(тобто вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважає що митним органом не було надано достовірних доказів на підтвердження вини особи та її винність не доведена, а тому це є підставою для закриття провадження по справі, через відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи, те що судом встановлено, що ОСОБА_2 було вчинено всі необхідні дії при переміщенні валютних цінностей за кордон. Він в повному обсязі виконав обов`язки покладені на нього законодавством: задекларував грошові кошти , надав документи про їх походження. В матеріалах справи відсутні докази жодних інкримінованих дій ОСОБА_2 , які б порушували порядок переміщення валютних цінностей, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення а також, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом не вчиняв.

Таким чином, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України.

Відповідно до ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

З урахуванням наведеного, провадження по справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 9, 243-244, 247, 248, 249, 251, 257, 283-285 КУпАП, ст.ст.483, 487, 527, 528 МК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько