П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 526/732/23

Номер провадження 3-зв/530/3/23

17.05.2023 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Должко С.Р., секретарі Тараненко Т.І., розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Зіньків Полтавської області заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В. у розгляді справи № 526/732/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Зіньківського районного суду Полтавської області з Полтавського апеляційного суду надійшли матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про відвід судді Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В. у розгляді справи № 526/732/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до системи автоматизованого розподілу справ між суддями дана справа передана на розгляд судді Должко С.Р..

Судом встановлено, що в провадженні судді Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В. перебуває справа № 526/732/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП. 20.03.2023 року ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Максименко Л.В.. Заява мотивована тим, що вона як житель Гадяцької громади, маючи свою громадянську позицію, критикує органи місцевого самоврядування - міського голову, його заступників та інших працівників Гадяцької міської ради за неналежне виконання ними своїх обов`язків та наданих ними обіцянок перед громадою під час виборчої компанії. В працівників органів місцевого самоврядування це викликає негативне ставлення до ОСОБА_1 в результаті чого виникають неприязні стосунки. Юристом Гадяцької міської ради є ОСОБА_2 , з яким у неї склалися неприязні стосунки. При цьому ОСОБА_2 є чоловіком судді Максименко Л.В. на розгляді якої знаходиться справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Між ОСОБА_1 та чоловіком судді ОСОБА_3 Максименком П.І. маються неприязні стосунки, що на її думку ставить під сумнів неупередженість судді при розгляді справи. Крім цього, адвокатом Шандра А.В. є Сергієнко В.І. рідний брат судді Гадяцького районного суду Полтавської області Тищенко Л.І.. У березні 2020 року під час розгляду справи № 526/2732/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173,185 КУпАП суддя Максименко Л.В. заявляла самовідвід з підстав, що адвокат Сергієнко В.І. є рідним братом судді Тищенко Л.І. та працював у Гадяцькій прокуратурі на посаді слідчого прокуратури та помічником прокурора, разом вони неодноразово приймали процесуальні рішення в одному складі. Її заява про самовідвід була задоволена постановою судді Гадяцького районного суду Полтавської області у справі № 526/2732/19 від 24.03.2020 року, а тому виникають сумніви в упередженості судді Максименко Л.В.

В судове засідання, суддя Максименко Л.В. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Сергієнко В.І. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,в заяві ОСОБА_1 зазначила про те, що просить її заяву про відвід розглянути без її участі.

Суд, розглянувши заяву про відвід, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, приходить до висновку.

Так, Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено поняття «відвід судді», «самовідвід» та порядку розгляду таких заяв.

У п. 4 рішення Ради суддів від 08.06.2017 року № 34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить процесуальних норм, що передбачають право учасників судового розгляду заявити відвід судді чи самовідвід та порядок розгляду таких заяв.

Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України та Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Відповідно до п.2 ст.4 Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності судів та інших представників судової системи та його врегулювання суб`єкт конфлікту інтересів зобов`язаний не вчиняти дій та не приймати рішень по суті в рамках виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів.

З метою додержання принципів законності та об`єктивності, вважаю необхідним застосувати принцип аналогії найбільш близької галузі права адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 п.2 КАСУ суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи.

Відповідно дост.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідност.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно дост.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено уст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідност.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положеньст.9 Конституції Українитаст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні, а тому в даному випадку слід застосовувати аналогію права та застосувати норми КПК України.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схваленої резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 р.) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Ключовим моментом правової держави повинно бути справедливе правосуддя.

З пункту 4 ч. 1 ст. 4 Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів та інших представників судової системи та його врегулювання, затвердженого рішенням РСУ від 04.02.2016 № 2, також вбачається, що суб`єкт конфлікту інтересів зобов`язаний вживати заходів щодо самостійного врегулювання конфлікту інтересів (у тому числі і в процесуальному порядку), або звертатися до Ради за рішенням про врегулювання конфлікту інтересів.

У пункті 4 Рішення Ради суддів від 8 червня 2017 року № 34 зазначено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності та безсторонності судочинства, доцільно застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Оскільки питання відводу судді чинним КУпАП не врегульоване, суд керується п.4 ч.1 ст.75 КПК України, відповідно до якого наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

За приписами ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи вищевикладене, та з метою запобігання сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді Максименко Л.В. у розгляді справи № 526/732/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає за необхідне дану заяву про відвід задовольнити.

Керуючисьст.283 КУпАП,ст.75 КПК України, ст.2,7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В. у розгляді справи № 526/732/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення -задовольнити.

Відвести суддю Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В. від розгляду справи № 526/732/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Здійснити повторний автоматизований розподіл справи між суддями Гадяцького районного суду Полтавської області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко