Єдиний унікальний номер судової справи 488/463/23 Головуючий у першій інстанції Головіна Т.М.
Номер провадження № 33/812/196/23 Головуючий суддя апеляційного суду Крамаренко Т.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участю ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 144071 від 18 лютого 2023 року, водій ОСОБА_1 18 лютого 2023 року о 16 годині 40 хвилин керував транспортним засобом автомобілем РУТА 20, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Миколаєві по вул. Ходарєва, 15 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки та у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатору Drager ARLM -0337. Тест 348, результат 1,71 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, 17 квітня 2023 року ОСОБА_1 подав до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав, що 18 лютого 2023 року він позичив автомобіль у ОСОБА_2 з метою допомогти перевезти речі знайомого ОСОБА_3 . Після чого біля 16 год він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вирушили до будинку його доньки.

Зауважує, що співробітники поліції його не зупиняли, а він зупинився сам внаслідок спровокованого ДТП, в якому він визнав свою провину та погодився добровільно відшкодувати 200 доларів. Однак, не маючи таких коштів, він пішов додому і почав дзвонити всім знайомим, але не знайшовши грошей, через відчай та перебуваючи у шоковому стані через те, що пошкодив дві автівки та не маючи коштів на відшкодування шкоди, вжив алкоголь. Повернувшись на місце ДТП, побачив працівників поліції, яких викликали потерпіли, оскільки злякались що він не повернеться. І вже після того як його знайомі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 привезли необхідні гроші та він передав їх потерпілим і вони розійшлися без претензій, працівники поліції запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного.

Пояснює, що погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та перебуваючи морально в тяжкому стані від того, що окрім пошкоджених автівок, боргу у сумі 200 доларів, йому ще й погрожувало вилучення водійського посвідчення та величезний штраф, через що він не намагався сперечатися з працівниками поліції, а в протоколі зазначив, що пояснення дасть в суді. Однак, зауважує, що транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння він не керував.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну.

Вислухавши аргументи і доводи ОСОБА_5 , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України ( ст. 246 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Згідно ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду.

З вказаним висновком суд апеляційної інстанції погоджується в повному обсязі з огляду на таке.

За положеннями пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2, 3, 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 144071 від 18 лютого 2023 року вбачається, що водій ОСОБА_1 18 лютого 2023 року о 16 годині 40 хвилин керував транспортним засобом автомобілем РУТА 20, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Миколаєві по вул. Ходарєва, 15 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки та у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатору Drager ARLM -0337. Тест 348, результат 1,71 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.3 ).

Протокол водієм ОСОБА_5 підписано, зауважень щодо його складання не зазначено. В графі пояснення зазначено «надам у суді».

Відповідно до показників тестування на алкоголь, проведеного за допомогою технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager 7510, результат тесту № 348 1,71 ‰.

Водій ОСОБА_5 погодився з результатом тесту, про що свідчить його підпис на чеку (а.с.1).

Крім того, працівниками поліції складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння пальців рук). Результати огляду на стан сп`яніння: 1,71 ‰. Акт водієм ОСОБА_5 підписано без будь яких зауважень (а.с.2).

Факт проходження водієм ОСОБА_5 огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог діючого законодавства також підтверджено відеозаписом, що міститься в матеріалах справи (а.с. 5).

Крім того, 18 лютого 2023 року працівниками поліції складно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зі змісту якого встановлено, що водій їхати до медичного закладу відмовився, огляд проходив на місті зупинки (а.с.4).

Вказані докази свідчать, про те що водій ОСОБА_5 18 лютого 2023 року о 16 годині 40 хвилин керував транспортним засобом автомобілем РУТА 20, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Миколаєві по вул. Ходарєва, 15 в стані алкогольного сп`яніння, тобто суддя першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на водія, визначенні його виду та розміру, суддею місцевого суду дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені статтею 33 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_5 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а вжив алкоголь вже після ДТП оскільки перебував у відчаї суд оцінює критично, вважає безпідставними та таким що суперечать наявним у справі доказам. Зокрема відеозапис, що наявний у справі в повній мірі відображає обставини події 18 лютого 2023 року, а саме момент оформлення матеріалів ДТП, яка сталася за участю ОСОБА_5 , роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 порядок відшкодування шкоди страховою компанією у разі ДТП при прийнятті судом рішення, у тому числі щодо виплати відшкодування потерпілій стороні СК, якою застрахований автомобіль, яким керував ОСОБА_1 . Під час розгляду матеріалів ДТП УПП відбувається вирішення спору стосовно ДТП між сторонами мирним шляхом, після чого обидва водія на камеру викладають свої пояснення, що один до одного претензій не мають, що спір вирішили добровільно. За такого, вбачається, що екіпаж поліції на місці пригоди викликаний після її скоєння, а вирішення спору між сторонами без складання протоколу відбулось після проведення певної роботи поліцейськими стосовно виявлення причин на умов ДТП. Таким чином, доводи ОСОБА_1 , що він ніби -то відлучався після ДТП до себе додому, де вжив алкоголь, а коли повернувся, то на місці вже були поліцейські, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, а тому вони не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

В подальшому, працівник поліції повідомив водію ОСОБА_5 , що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота та запропонував йому як учаснику ДТП пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або медичному закладі, на що ОСОБА_5 відповів, що згоден пройти такий огляд на місці. В результаті огляду за допомогою приладу Драгер встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння ( результат огляду 1,71 проміле).

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній інстанції як на підтвердження доводів щодо не керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння на покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на увагу не заслуговують з огляду на те, що вказані свідки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені, судом першої інстанції допитані не були, а їх письмові пояснення, що містяться в матеріалах справи, подані після розгляду справи судом, не узгоджуються з обставинами, що викладені в протоколі. При цьому пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 суд не може оцінити як об`єктивні з огляду на товариські відносини свідків з ОСОБА_5 .

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, а тому не впливають на обґрунтовані висновки суду.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко