Справа № 367/2978/23
Провадження №3/367/1443/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 травня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді: Шестопалової Я.В.,

при секретарі: Янковому І.Л.,

за участі особи, що притягається

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

потерпілої: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, без зареєстрованого місця проживання та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

26.04.2023 року о 13:30 год. гр. ОСОБА_1 знаходячись за місцем проживання ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , влаштував сімейну сварку з співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої ображав, висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого заподіяв психологічне насильство в сім`ї, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з протоколом не погодився, свою вину не визнав та пояснив, що потерпіла ОСОБА_2 , є його колишньою співмешканкою з якою вони спільно проживали з 2018 року. Приблизно за пів року до конфліктної ситуації він дізнався про її зраду та їх відносини погіршилися. На початку 2023 року ОСОБА_2 повідомила його їх відносини припиняються та він може забрати свої речі з її квартири. Так, 26.04.2023 року він приїхав до ОСОБА_2 додому, щоб забрати свої речі, але її вдома не було. Двері до коридору перед квартирою відчинила подруга ОСОБА_2 , після перевірки своїх речей він помітив, що там було не все його майно. У зв`язку з тим, що він не міг потрапити до квартири ОСОБА_2 , та забрати належні йому речі ОСОБА_1 викликав поліцію. Через деякий час ОСОБА_2 приїхала одночасно із поліцією, та ОСОБА_1 в присутності працівників поліції попросив ОСОБА_2 відкрити йому двері до квартири, щоб забрати всі свої речі на що остання відмовила. Після чого, ОСОБА_1 почав висловлюватись на адресу ОСОБА_2 нецензурними словами та образами, зокрема називав ОСОБА_2 «шльондра». Разом із тим, ОСОБА_1 зазначив, що він на адресу ОСОБА_2 ніяких погроз фізичною розправою не висловлював. Також, ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 сказала йому: «що в нього з мозком не все в порядку та що він дебіл, намаханий, аб`юзер, альфонс, і що йому необхідно лікуватись», в результаті цих висловлювань він образився на неї. Після чого, працівниками поліції було складено протоколи про адміністративне правопорушення відносно нього та ОСОБА_2 .. Також ОСОБА_1 суду пояснив, що дійсно вважає повідінку колишньої співмешканки та її зраду аморальною, тому на протязі декілької місяців він направляв їй смс повідомлення образливого характеру та виставляв в соцальні мережи пости із скріншотами її переписки та її фото з сайту знайомств, до якого він зайшов, оскільки мав її електронну адресу та пароль. Зазначив, що такі його дії обумовлені осудом поведінки ОСОБА_2 та образою за її вчинок, тому він вчиняє ці дії з метою викликати у неї почуття сорому та провини. Вважав, що ніякого насильства він не вчиняв, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Також пояснив, що між ними існує спір щодо поділу спільно набутого майна.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснила, що вона з ОСОБА_1 раніше періодично проживали разом в її квартирі, приблизно їх стосунки та спільне проживання почались з 2019 року. На початку 2023 р. вони посварились, та 26.04.2023 року вона зібрала всі речі ОСОБА_1 та виставила їх в коридор перед вхідними дверима до квартири та поїхала на роботу. Того ж дня, вдень їй подзвонила сусідка та сказала, що ОСОБА_1 викликав поліцію, щоб ті відкрили йому двері до квартири ОСОБА_2 , щоб він міг забрати всі його речі, які, як він вважав, були не зібрані ОСОБА_2 та не виставлені перед квартирою. Після чого, ОСОБА_2 сама викликала поліцію та поїхала з роботи додому. Через деякий час вона приїхала додому та зайшла в під`їзд разом із працівниками поліції та підійшовши до своєї квартири, де вже був ОСОБА_1 , останній влаштував сварку, вимагав віддати йому усі його речі, але ОСОБА_2 відмовила, оскільки всі його речі вона зібрала, та повідомила ОСОБА_1 , що у разі наявності в нього майнових претензій він може звернутися до суду. Під час даної сварки, ОСОБА_1 погрожував оприлюднити інтимні фото ОСОБА_2 , які він зробив таємно від неї на приховані камери, які ОСОБА_1 поставив у її квартирі, без її відома та дозволу. Також, ОСОБА_1 зламав електронну пошту ОСОБА_2 та отримав доступ до неї та її соціальних мереж, внаслідок чого погрожував ОСОБА_2 оприлюднити й її переписки з її знайомими, які на справді вів ОСОБА_1 від її імені та в решті решт на його сторінці в соціальній мережі «Фейсбук» ОСОБА_1 виклав скріншоти таких переписок. Також ОСОБА_2 зазначила, що в даних переписках, ОСОБА_1 дискредитував її, зокрема розказуючи її контактам, що вона зареєстрована на порносайті, що не відповідає дійсності. Крім того, ОСОБА_1 постійно телефонує ОСОБА_2 з різних номерів телефонів та висловлює подібні погрози. Також, ОСОБА_1 виклав на сайт знайомств її фотографію. При цьому, ОСОБА_2 , не заперечувала, що у відповідь на висловлені ОСОБА_1 образи в її сторону, вона у відповідь порадила останньому звернутись до лікаря, оскільки йому потрібен психолог. Крім того, потерпіла ОСОБА_2 подала в судовому засіданні письмові докази, а саме скріншоти на яких зображено пости ОСОБА_1 в соціальній мережі «Фейсбук» та скріншоти з меседжера, на яких наявні повідомлення з зазначеними ОСОБА_2 в її поясненнях погрозами зі сторони ОСОБА_1 .. Потерпіла суду пояснила, що відчуває від дій ОСОБА_3 постійний моральний тиск, вона психологічно пригнічина такою поведінкою останнього та перебуває у постійному емоційному виснаженні. Такі дії ОСОБА_1 , як постійні образи при інших особах, публікація її фото та особистих переписок, здійснення телефонних дзвінків їй та її знайомим, а також постійні погрози направлення її оголонех фото на роботу спричиняють їй моральні страждання та вона сприймає таку поведінку як вчинення щодо неї психологічного насилля з боку ОСОБА_1 ..

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, беручи до уваги пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілої, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Приписами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4, 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Таким чином, під домашнє насильство психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї. Під домашнє фізичне насильство підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно нанесено побої, заподіяно тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілій шляхом порушення її прав і свобод, систематично, цілеспрямовано та навмисно, на протязі тривалого часу, вчиняє дії психологічного насилля відносно ОСОБА_2 , а саме: словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, внаслідок чого у ОСОБА_2 з`явилось відчуття побоювання за свою безпеку, було спричинено емоційну невпевненість та вона нездатна самостійно захистити себе від таких дій ОСОБА_1 ..

Провина ОСОБА_1 підтверджується наявними документами в матеріалах справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 974507 від 02.05.2023 року, рапорт чергового ВП Бучанського РУП ГУНП в Київській області, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 26.04.2023 року, письмовими поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями потерпілої та поясненнями наданими ними в судовому засіданні, письмовими доказами наданими потерпілою.

У зв`язку з чим, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що буде необхідним і достатнім, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 23-40-1, 173-2, 245, 256, 268, 276-284, 294 КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд 1-ї інстанції шляхом подання у 10-ти денний строк, з дня винесення постанови, апеляційної скарги.

Суддя: Я.В. Шестопалова