ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2529/22 Номер провадження 33/814/762/23Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л.В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 грудня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пичарівка Середино-Будського району Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , займаючого посаду помічника начальника відділу - начальник кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 »,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 грудня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пичарівка Середино-Будського району Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , займаючого посаду помічника начальника відділу - начальник кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496.20грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3.ст. 172-20 КУпАП за те, що він 13 листопада 2022 року о 09.00 год в умовах військового стану знаходився на території військового містечка відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) з АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем-наркологом в медичному закладі КНП «Шосткинська УРЛ», відповідно до висновку № 229 від 13 листопада 2022 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, ст. 11,13,16,241 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, п. 1 Контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 грудня 2022 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, на неодноразові виклики у судове засідання не з`вився, доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання не надав.

Мотиви суду

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який було продовжено Указом Президента України №133/2022 з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. У подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжувався.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КУпАП, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

З протоколу про адміністративне правопорушення СхРУ №119240 від 13 листопада 2022 року, вбачається, що 13 листопада 2022 року о 09.00 год, лейтенант ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, під час воєнного стану, під час виконання обов`язків військової служби, перебував на території військового містечка відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) з АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем-наркологом в медичному закладі КНП «Шосткинська УРЛ», о 10.45 год 13 листопада 2022 року, відповідно до висновку № 229 від 13 листопада 2022 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, таким чином військовослужбовець ОСОБА_1 в умовах військового стану перебував на території військового містечка в стані алкогольного сп`яніння, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суддя суду першої інстанції послалась на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення СхРУ №119240 від 13 листопада 2022 року (а.с.2); висновок лікаря КНП «Шосткинська УРЛ» №229 від 13 листопада 2022 року щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.1); доповнення до протоколу (а.с.3); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 (а.с.5-6); рапорт В.о. начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) (а.с.7); ); рапорт заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) з персоналу (а.с.8).

Оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя місцевого суду дійшла вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, тобто перебування військовослужбовця на території військової частини в нетверезому станій в період воєнного стану.

Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає зокрема у випадку появи військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, та яких протягом року було піддано адміністративному стягненню, або в умовах особливого періоду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт перебування ОСОБА_1 на території військового містечка відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) з АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння в умовах воєнного часу.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою, котре полягає у перебуванні особи - військовослужбовця в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини в умовах воєнного часу.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Виходячи з положень ст.268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року №194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У зв`язку з цим, апеляційний суд зазначає, що місцевим судом було здійснено розгляд справи по суті без участі, особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , оскільки останній в заяві (а.с.17) зазначив «прошу суд, у разі моєї неявки, розглянути справу без моєї участі».

Натомість, доводи ОСОБА_1 , що судом першої інстанції було порушено його права визначені ст. 268 КУпАП, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення, не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки з доповнення до проколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП про що свідчить його підпис в зазначених доповненнях, більше того, жодних зауважень щодо неможливості користування свої правами від ОСОБА_1 не надходило та в поясненнях не зазначено, жодних скарг на дії В.о. начальника відділу та заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), скаржник не заявляв.

Окрім того, ОСОБА_1 на адресу Гадяцького районного суду Полтавської області 13 листопада 2022 року було направлено заяву, в якій останній зазначив, що «я був ознайомлений зі всіма документами, які складались відносно мене в повному обсязі, мною особисто підписані всі документи, доведені мої права та обов`язки».

Більше того, з пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що останній не заперечував факт вживання алкоголю та зазначив, що «провину щодо вживання спиртних напоїв визнаю».

Апеляційний суд зазначає, що докази вчинення правопорушення ОСОБА_1 , які покладені суддею в основу постанови, були отримані з дотриманням вимог законодавства і суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У свою чергу, стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення є належним чином мотивованим та таким, що відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 грудня 2022 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко