Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3513/23
П О С Т А Н О В А

20 листопада 2023 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Старшим ДОП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Ященком С.Д. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №845567 від 24.08.2023, згідно якого 22.08.2023 близько 17 год. 30 хв. в м. Овруч по вул. Київська, 24 в магазині «Твій хліб» ОСОБА_1 викрав цукерки «Солодкий браслет» в кількості 42 штуки на загальну суму 231 грн., чим вчинив дрібну крадіжку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що вказану крадіжку він не вчиняв. Вартість цукерок він погодився оплатити, так як поліцейський йому не повідомив про наслідки, а саме, що буде наставати адміністративна відповідальність. Пояснення підписав, не читаючи його, так як погано себе почував.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показання свідків та дослідивши докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Однак, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості, так як не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Тобто, посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення.

Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: "критерій національного права", який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; "критерій кола адресатів", відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; "критерій мети та тяжкості наслідків", за змістом якого вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину, якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. У будь-якому випадку правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за правилами кримінального правопорушення, за яке призначене покарання (стягнення), за яким особа позбавляється волі. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: "Лутц проти Німеччини", "Карелін проти Російської Федерації", "Гурепка проти України", "Лучанінова проти України", "Швидка проти України" та інших.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства.

У зв`язку із цим, при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, при наданні оцінки доказам суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Забезпечення доведеності вини є складовою частиною однієї із засад кримінального провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.7, ст. 17 КПК України та однією із засад судочинства відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Конституції України.

Згідно зі ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 1 статті 51 КУпАП передбачає відповідальність за вчиненн дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері власності. Предмет посягання - будь-яке майно вартість якого на момент здійснення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 268,41 грн. (0,2 х (50% х 2481)).

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у дрібному викраденні чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (матеріальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку- загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібрані поліцейським, суд установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що в той день за зміні була не вона, а напарниця ОСОБА_3 .. Остання їй зателефонувала та повідомила, що пропали цукерки «браслети». На наступний день вона приймала зміну і викликала поліцію. Також зателефонувала начальнику служби охорони та отримала відео з камери спостереження, а також фото. Фото вона роздрукувала та надала поліцейському. Викрадено було цілу коробку цукерок. Напарниця повідомляла, що сивий чоловік, який був в магазині, сказав їй, що два хлопці вкрали браслети.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що вона пам`ятає, що в той день після 17 год. 00 хв. привезли товар, який вона приймала. В магазині були люди: чоловік, два хлопці, діти. Вона була зайнята і не спостерігала за людьми. Чула про якусь компенсацію. Потім, коли прийняла товар, сивий чоловік сказав їй, що хлопці викрали коробку цукерок. Вона вибігла на поріг, але вже нікого не було. Хлопці були в темних футболках, але точно колір і хто в якій, вона не пам`ятає. Відео брала напарниця і вона його дивилася. Воно було переривчасте і хто взяв цукерки не було видно.

Суд відмічає, що письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , фотоматеріали, які долучені до протоколу, також не підтверджують факт викрадення цукерок саме ОСОБА_1 .. Фотоматеріали, містять зображення трьох чоловіків біля прилавку магазину з цукерками. На одному з фото погляд всіх чоловіків направлено на прилавок. Однак, зображення, що хтось бере цукерки відсутнє.

Рапортом від 25.10.2023 поліцейський повідомив про неможливість долучення відеозапису в зв`язку із збігом строків давності.

Поряд з тим, 23.10.2023 ОСОБА_1 надав клопотання, в якому просив долучити до матеріалів справи в якості доказу СD диск з відеозаписом №А3117YH06010917LH, на якому зображено момент вчинення крадіжки, оскільки це має значення для правильного вирішення справи.

При перегляді в судовому засіданні СD диску з відеозаписами події, яка мала місце 22.08.2023 за участю ОСОБА_1 судом встановлено, що на даному диску наявний один відео файл, повністю відсутній звук, зображення переривчате.

Електронні докази повинні оцінюватися так само, як і інші види доказів, зокрема, щодо їх прийнятності, автентичності, точності та цілісності.

В межах, прийнятних відповідно до національного законодавства та на розсуд суду, електронні дані приймаються як автентичний доказ, допоки інша сторона не наведе відповідні обґрунтовані доводи на спростування цього. Достовірність електронних доказів презюмується до тих пір, поки немає розумних сумнівів у протилежному.

На вказаному відео файлі, відображено, як дві особи чоловічої статі, один із яких ОСОБА_1 , зайшли в приміщення магазину і зупинилися біля вітрини. В приміщенні магазину біля вітрини, в той час також знаходилась особа чоловічої статі сивий чоловік. Особа, з яким ОСОБА_1 зайшов в приміщення магазину, руками доторкнувся до коробки з цукерками. Однак, коробка залишалася стояти. Вони постояли біля вітрини. Через певний проміжок часу пішли. Коробки на місці вже стало. Однак, моменту зникнення коробки на відео не зафіксовано. При цьому, суд звертає увагу, що сивий чоловік, на якого вказали свідки, як на особу, яка повідомила про крадіжку, протягом всього періоду дивиться за двома чоловіками, що поряд з ним. На виході з дверей, руки ОСОБА_1 знаходяться в кишенях шортів. З огляду на розмір коробки з цукерками, остання не могла поміститися в кишені.

В судовому засіданні свідки підтвердили, що відео було переривчасте і хто взяв цукерки не було видно, а тому у суду відсутні підстави не приймати вказаний відеозапис як доказ.

Поліцейським не було встановлено даних двох інших осіб, які зображені на фото та відео, хоча продавці магазину повідомляли, що саме сивий чоловік повідомив про крадіжку і він живе десь поряд, не допитано їх в якості свідків.

Відтак, проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібрані поліцейським, суд установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 8 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).

Згідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, за встановлених обставин та визначення правового врегулювання суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття справи.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 51, 280, 283, п.3 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.51 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А. Л. Гришковець