Справа № 182/2993/23
Провадження № 3/0182/1355/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2023 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.

Клименко І. В.

розглянувши у м. Нікополь адміністративний матеріал, який надійшов з ВРПП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , стрілець ВЧ А1302,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 491133 від 06.06.2023, водій ОСОБА_1 06.06.2023 о 12.00 год. по вул. Херсонській у м. Нікополі, Дніпропетровської області керував транспортним засобом - автомобілем «Мазда 6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на визначення стану сп`яніння проведений на місці зупинки за допомогою технічного засобу приладу Alkotest Drager-6810, проба позитивна, тест показав 3.40%о проміле. Даними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

28.08.2023 в суді ОСОБА_1 факт правопорушення категорично заперечував і з обставинами, викладеними у протоколі, не погодився. Пояснив, що того дня 06.06.2023 він йшов на зупинку громадського транспорту «Некрасова» у м. Нікополі. В цей час його зупинили працівники поліції та запросили пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Він продув тест «Драгер», який показав 3.40%о проміле. З результатом тесту він погодився, бо факту вживання алкоголю не заперечував. Однак за кермом вказаного автомобіля він не був і ним не керував. Потім поліцейський вручив йому протокол про адміністративне правопорушення, з його змістом він не знайомився та підписувати відмовився.

В подальші судові засідання ОСОБА_1 не з`явився. Таким чином особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, жодних клопотань чи заяв про відкладення слухання справи до суду не надходило, тому вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування судового розгляду і уникнення відповідальності.

Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа не з`явилась до суду, тобто добросовісно не виконує процесуальні обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та обізнана про розгляд справи у суді, вважаю можливим розгляд справи у її відсутність за наявними матеріалами, які є достатніми для прийняття рішення.

Вивчивши матеріали справи, суддя враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доказами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Одним із видів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «Мазда 6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, ні матеріалами справи, ні даним відеозаписом не підтверджено, що саме вказана особа керувала транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Разом з тим, сам ОСОБА_1 у суді стверджував, що він не керував автомобілем, і взагалі був зупинений працівниками поліції в той час, коли йшов на автобусну зупинку, про що й вказав у своїх письмових поясненнях, наданих поліцейському. На підставі цього він і відмовився підписувати протокол. При цьому ОСОБА_1 не заперечує, що був у стані сп`яніння, але за кермом на момент його зупинки він не перебував.

Враховуючи зазначене, суддя не вважає доведеним, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, оскільки поліцейський належним чином не встановив, чи саме ОСОБА_1 був тією особою, яка керувала вказаним транспортним засобом.

Так, суддею було переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, з якого, однак, неможливо однозначно встановити, що за кермом автомобіля «Мазда 6» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував саме ОСОБА_1 , тобто матеріалами справи не підтверджено того, що ОСОБА_1 , як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Крім того, суддею також вживалися заходи щодо виклику до суду для допиту свідка вчиненого правопорушення ОСОБА_2 для підтвердження або ж спростування показів порушника; щоб встановити чи саме ОСОБА_1 був тією особою, яка керувала транспортним засобом. Тому суддя не може взяти до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_2 як доказ вини ОСОБА_1 , оскільки самі пояснення власноручно свідком не писалися, а були лише ним підписані, а тому вказаний доказ не може підтверджувати встановлені судом обставини - керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Інших доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не вбачається.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя вважає, що не доведена матеріалами справи об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, бо суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому з цих підстав вважаю за необхідне провадження по справі закрити.

Керуючись ст. 221, 283, ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: І. В. Клименко