ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 639/1137/23 Головуючий 1 інстанції: Мілов Д.В.
Провадження №: 33/818/554/23 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 05 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленко В.В., без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 чи його захисника, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 04 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 (п`ять) років.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536, 80 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 лютого 2023 року о 10-55 годині в м. Харкові по вул. Ак. Богомольця, 59, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Omega, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , повторно протягом року без посвідчення водія відповідної категорії, тобто будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.5 ст. 126 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить прохання про скасування постанови суду першої інстанції відосно нього та про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що керуючи 25 02 2023 року о 10-55 годині транспортним засобом, він у встановленому порядку навчався водінню транспортного засобу, однак навчальний заклад відмовився надати ОСОБА_1 таку довідку.

Крім того, вказує, що про своє навчання у автошколі, він пояснював працівникові поліції, проте останній, замість того, щоб перевірити цей факт та підтвердити його або спростувати, просто склав протокол, долучив до нього наявні на час зупинки докази та направив протокол до суду.

Вважає, що докази його винуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення відсутні, на що суд першої інстанції не звернув увагу та визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Особа, що притягується та адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього про відкладення розгляду справи з поважних причин, не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції, з огляду на матеріали адміністративної справи, дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП і на підставі ст. 36 КУпАП прийняв рішення про застосування до останнього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років, з чим погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановлених обставин, постановити мотивоване законне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.1А.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

За змістом ч.5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-червертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Приймаючи рішення про накладаення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у керуванні транспортним засобом, повторно протягом року без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушено вимоги пункту 2.1А ПДР України.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №268396 від 25 02 2023 року, який складений компетентною особою та відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП; копію постанови серії ЕАР №631053 від 07 01 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП; довідку інспектора ВАП УПП в Харківській області про повторність; рапорт інспектора УПП в Харківській області Вовк Б; відеозапис з місця події від 25 02 2023 року.

Так, переглядом відеозапису від 25 02 2023 року, встановлено, що на запитання працівника поліції щодо керування транспортним засобом за відсутності водійського посвідчення, ОСОБА_1 вказує, що він обізнаний про те, що не має права керувати транспортним засобом. Вказав, що має студентське посвідчення, як студента автотранспортного коледжу. Водійське посвідчення ж має отримати у квітні.

Будь-яких пояснень, щодо того, що саме на час його зупинки він навчався водінню, згідно програми, передбаченої навчальним закладом, студентом якого він є, ОСОБА_1 не надавав. Пасажир, автомобіля, яким керував ОСОБА_1 жодних пояснень, з приводу того, що він є інструктором, який проводить навчання ОСОБА_1 також не надавав.

Встановивши, порушення ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.1А Правил дорожнього руху, працівниками поліції було роз`яснено, що відносно ОСОБА_1 буде зараз складено протокол за ч.5 ст.126 КУпАП, на що водій ніяких претензій працівникам поліції не пред`явив.

Зогляду на те, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 повторно, протягом року без посвідчення водія відповідної категорії доведений та не спростований самим водієм, то твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про безпідставне складення працівником поліції протоколу щодо нього та направлення його до суду, позбавлене правових підстав. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що способами, визначеними чинним законодавством, зокрема, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_1 не звертався. Внаслідок цього, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, а тому, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Пункт 2.1А ПДР України зобов`язує водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

За невиконання вимог пункту 2.1А ПДР України, передбачена відповідальність ст.126 КУпАП.

Відповідальність же за ч.5 ст.126 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до Довідки про повторність, виданої інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП Рустамом Сухробовим, 07 01 2023 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6381053 за порушення п. 2.1 ПДР за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у розмірі 3400 гривень.

Враховуючи викладене, на переконання апеляційного суду доводи апелянта щодо відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП не знайшли свого підтвердження.

Навпаки ж всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Навчання ж ОСОБА_1 у автотранспортному коледжі, факт якого, до речі не підтверджено жодним доказом, на переконання апеляційного суду, не звільняє останнього від обов`язку мати водійське посвідчення та не надає права ОСОБА_1 на керування транспортним засобом.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП в діях ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено. Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 04 2023 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП, залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.М. Курило