Справа № 944/3152/22
Провадження №3/944/30/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2023 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., з участю ОСОБА_1 , адвоката Дзидза А.В., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів, розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 15 липня 2022 року об 01год 00хв, в с.Наконечне Перше по вул. Яворівська, 6А, Яворівського району Львівської області, керував автомобілем"Шевроле" НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразне мовлення), від проходження медичного освідчення в лікарні та продування алкотестеру «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього Руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

12.10.2022року захисник ОСОБА_1 - адвокат Дзидз А.В. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, що в матеріалах справи наявні відеозаписи формату: WhatsApp Video 2022-07- 20 at 14.23.06.mp4 та WhatsApp Video 2022-07-20 at 14.16.55 (l).mp4, а також формату NVR_ch13_main_0000 _0005_Trim.mp4.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 170566 від 15.07.2022 року не зазначається, яким чином здобуто ці відеозаписи тобто на який пристрій здійснювалося відеофіксацію, адже із назви файлів вбачається що така фіксація зроблена на приватні камери, зокрема файл NVR_ch13_main_0000_0005 _Trim.mp4.

Таким чином даний протокол не відповідає вимогам ч.3 ст.283 КУпАП, адже не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що не відповідає критеріям належності та допустимості доказів, а тому зазначені вище відеозаписи, які надано суду працівником поліції не можуть бути прийняті судом до уваги.

Крім цього, у матеріалах даної справи наявні три окремі відео файли, які містяться на диску. У відео файлах WhatsApp Video 2022-07-20 at 14.23.06.mp4 та WhatsApp Video 2022-07-20 at 14.16.55 (l).mp4 значиться їх дата створення 2022-07-20 тобто 20.07.2022 року, однак складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №170566 від 15.07.2022року мало місце 15.07.2022року, що ставить під сумнів зазначених відеофайлів, як належних доказів у даній адміністративній справі.

Діяльність поліції, пов`язана із захистом і обробкою персональних даних, здійснюється на підставах, визначених Конституцією України, ЗУ «Про захист персональних даних», іншими законами України (ч. 4 ст. 25 ЗУ «Про Національну поліцію»). Відтак, передача відео у ЗМІ або розміщення його на відео (наприклад YouTube) чи будь-яка інша його передача є обробкою персональних даних. Така обробка, відповідно до ст. 6 ЗУ «Про захист персональних даних», не допускається без згоди особи, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вважає, що долучені до матеріалів справи: відеофайл із магазину та два відеофайли назва яких значиться WhatsApp (мессенджер для смартфонів) є приватною зйомкою на яку поширюється дія ЗУ «Про захист персональних даних» і не може бути взята до уваги як доказ фіксування правопорушення оскільки проведене із порушенням ЗУ «Про захист персональних даних». Просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП заперечив та пояснив 15 липня 2022 року об 01год 00хв, в с.Наконечне Перше по вул. Яворівська, 6А, Яворівського району Львівської області, керуючи автомобілем "Шевроле" НОМЕР_1 , він їхав у магазин, позаді нього їхав поліцейський автомобіль. Він повернув до магазину і різко вийшов із автомобіля, зразу ж за ним під`їхали працівники поліції та почали вимагати в нього надати документи та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки його поліцейські не зупиняли між ними виник конфлікт за то що він порушив ПДР України. В подальшому, його доставили до Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, та залучили двох свідків, які не були присутні під час того як він керував транспортним засобом, однак зафіксували факт відмови ним від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та на місці за допомогою приладу "Драгер". Дії працівників поліції не оскаржував. Постанови про вчинення ним адміністративного правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП згідно якої він об 01год 00 хв 15.07.2022року по вул.Яворівській 6а в с.Наконечне керуючи автомобілем "Шевроле" НОМЕР_1 не предявив посвідчення водія на транспортний засіб також не оскаржував. Просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Заслухавши поясненяня особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника - адвоката Дзидза А.В., дослідивши матеріали справи, слід прийти до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно абз.1 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до абз.4 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 15.07.2022, постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАВ №335040 від 15.07.2022року, відеозаписом, яка як з`ясовано в судовому засіданні не оскаржуалась ОСОБА_1 , відеозаписом який міститься на диску DVD-R та поясненнями ОСОБА_1 який підтвердив те, що дійсно він перебував за кермом вказаного автомобіля, та те що він повернув автомобілем до магазину, та швидко вийшов із машини, в той час як позаду нього їхав автомобіль працівників поліції який також повернув за ним у слід, та один із поліцейських вийшов із автомобіля та запропонував йому надати документи та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та к як він порушив ПДР України, тобто особа не заперечила того факту що керувала автомобілем, і такий підтверджується відеозаписом долученим до протоколу, а тому покликання адвоката на те, що ОСОБА_1 не керував вказаним автомобілем слід відхилити, оскільке таке направлене на уникнення ОСОБА_1 відповідальності передбаченої ч.1ст.130КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженоїНаказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735(далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.2.5ПДРводій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5ПДРУкраїни, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №170566 від 15.07.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 15 липня 2022 року об 01год 00хв, в с.Наконечне Перше по вул. Яворівська, 6А, Яворівського району Львівської області, керував автомобілем"Шевроле" НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразне мовлення), від проходження медичного освідчення в лікарні та продування алкотестеру «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 зафіксований свідками у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №170566 від 15.07.2022 року та в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 15.07.2022, які підтвердили факт відмови особи, що притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння даними відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, які містять фіксацію обставин події, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу інспектора пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності свідків відмовився.

Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП вважаю такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував.

Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого та ступінь його вини.

З врахуванням вищенаведеного приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме, застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2023 року встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 536грн 80коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80коп, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.