Справа № 357/4515/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Національної поліції України Головного Управління Національної поліції в Київській області Білоцерківського районного управління поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працює, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адмімінстартивного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 231508 від 08.04.2022 року, 08.04.2023 року о 22 год. 26 хв. в Білоцерківському районі с. Володимирівка відрізок а/д НОМЕР_1 водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Opel Tigra» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння, огляд проводився на місіці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер 68102, чим порушив п.2.9 а Правил Дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ст.130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав просив протокол складений відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Шапошник Є.В. просив справу 357/4515/23 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, про що надав письмове клопотання, яке долучене до матеріалів справи. Крім того, захисник просив приєднати до матеріалів справи отриманий на адвокатський запит відеозапис вище зазначеної події.

Свідки до суду не викликались.

Дослідивши матеріали, які надіслані до суду, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію адвоката Шапошника Є.В., оглянувши приєднаний диск з бодікамери поліцейського, суддя вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, КУпАП, наступних підстав.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В той же час, порядок дій працівників поліції з цього приводу не відповідає таким вимогам, що вбачається з матеріалів справи.

Крім того, матеріали справи не містять належних доказів тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був правомірно зупинений працівниками поліції, в тому числі з метою перевірки на стан сп`яніння.

У відповідності дост. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушенняє охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Структура складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об`єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що маютьзначення дляправильного вирішеннясправи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовимидоказами, показаннями технічнихприладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються собою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, атакожпрацюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу серії ААБ № 231508 від 08.04.2023 року о 22 год. 26 хв. в Білоцерківському районі с. Володимирівка відрізок а/д НОМЕР_1 водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Opel Tigra» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння, огляд проводився на місіці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер 68102, чим порушив п.2.9 а Правил Дорожнього руху.

До матеріалів справи не додано диск з відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, що є значним порушенням при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому суд вважає, що вказаний протокол про вчинення адміністративного правопорушення, складено з грубим порушенням приписів ст. 256 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130КУпАП України передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

Частину першу статті 35 доповнено пунктом 10 згідно із Законом № 2612-VIII від 08.11.2018 \

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Частину першу статті 35 доповнено пунктом 11 згідно із Законом № 2123-IX від 15.03.2022 - щодо дії змін див. пункт 2 розділу II\

Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

Пункт 1 частини другої статті 35 із змінами, внесеними згідно із Законом № 440-IX від 14.01.2020 \

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Статтю 35 доповнено новою частиною згідно із Законом № 2612-VIII від 08.11.2018 \

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В судовому засіданні адвокатом Шапошником Є.В. надано відеодиск з відеозаписом фіксування адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 під час перегляду диску встановлено наступне.

Поліцейськими ВРПП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» не було повідомлено ОСОБА_2 про причину зупинки транспортного засобу яким той керував. Підтвердженням того є те, що працівники поліції до справи про адміністративне правопорушення не додали жодних документів, які б підтверджували те, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 мала законні підстави.

Відповідно до пункту 2 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 1 розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Крім того у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення вказано про те, що ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП о 22 год. 26 хв. і в той же час відповідно відеозапису, що був отриманий на адвокатський запит, (файл DSG_Z000000_/04/08) о 22 год. 15 хв. ОСОБА_4 перебував біля свого транспортного засобу і на той час вже 3 рази пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Законодавець передбачає можливість не залучати поліцейськими свідків в разі здійснення безперервного відеозапису, проте відеозапис, що мається в справі переривається, деякі його фрагменти відсутні, а тому вказаний відеозапис не несе повну картину подій, що відбувалися того дня. Крім того ОСОБА_4 після проведения огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу категорично висловив незгоду з його результатами, а поліцейські в порушення вимог пункту 6 Порядку та пункту 7 Розділу І (Загальні положення) Інструкції № 1 не направили водія ОСОБА_2 для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті " керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

В матеріалах справи мається чек спеціального технічного пристрою «Alcotest 6810 прилад № ARBL - 0887» в графі «Результат тесту» якого зазначено: «0,25 %». Відповідно п. 7 розділу II Інструкції № 1 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Згідно з доданим до протоколу чеком тесту від року за допомогою приладу "Драгер Алкотест 6810", у ОСОБА_1 виявлено 0, 25 проміле алкоголю, що не в значній мірі перевищує допустиму норму алкоголю.

Крім того, працівниками поліції в порушення вимог ч. 4 ст. 256 КУпАГІ при складенні протоколу ОСОБА_5 , який притягався до адміністративної відповідальності, не були роз`яснені його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, чим було порушено працівниками поліції безпосередньо право на захист останнього.

Також, ОСОБА_1 в якості доказу надано копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 231508, проаналізувавши протоколи судом встановлено, що маються певні розбіжності, а саме в копії протоколу не зазначена частина статті за якою обвинувачується ОСОБА_1 та дата складення протоколу зазначена 28.04.2023 року, а подія відбулась 08.04.2023 року.

Таким чином, складений протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є незаконним і не може бути підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, оскільки в судовому засіданні належними та допустимими доказами не встановлено, що саме він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і був зупинений працівником патрульної поліції під час такого керування.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

На підставі викладеного, статтями 62 Конституції України ч. 1 ст. 130, ст. 9, 221, 247, 251, 252, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО.Л. ГАВЕНКО