Справа № 755/5578/23
Провадження №: 3/755/3027/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Старовойтова С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 14 квітня 2023 року о 22 годині 23 хвилин керувала транспортним засобом «Hyundai», державний номер НОМЕР_1 , по вул.Березняківська, 22 в місті Києві в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку визначався за допомогою алкотеста «Драгер».

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

У судове засідання, призначене на 10 годину 04.05.2023 року, ОСОБА_1 не з`явилась, однак звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із клопотанням, в якому просила про перенесення розгляду справи на іншу дату, в зв`язку із необхідністю залучення захисника.

У судове засідання, призначене на 10 годину 11.05.2023 року, ОСОБА_1 не з`явилась, жодних заяв на адресу суду не подавала, однак захисник ОСОБА_1 - адвокат Копчук Р.М. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із клопотанням, в якому просив про перенесення розгляду справи на іншу дату, в зв`язку із необхідністю ознайомитись з матеріалами вказаної справи.

Відповідно до розписки, що міститься в матеріалах справи, адвокат Копчук Р.М. ознайомився з матеріалами вказаної справи 16.05.2023 року.

У судове засідання, призначене на 09 годину 17.05.2023 року, ОСОБА_1 не з`явилась, жодних заяв на адресу суду не подавала, однак захисник ОСОБА_1 - адвокат Копчук Р.М. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із клопотанням, в якому просив про перенесення розгляду справи на іншу дату, в зв`язку із необхідністю підготуватись до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 10 годину 25.05.2023 року, ОСОБА_1 та її захисник, не з`явились, жодних заяв на адресу суду не подавали.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що ОСОБА_1 , яка жодного разу не з`явилась в судове засідання протягом тривалого часу та жодного разу не підтвердила належним чином поважність своїх неявок, та її захисник, будучи повідомленими про дату та час розгляду справи, в судове засідання, призначене на 10 годину 25.05.2023 року, не з`явились, з клопотанням про відкладення судового розгляду не звертались, а отже їхня неявка в судове засідання є неповажною і суд вважає можливим розглянути справу без їхньої участі.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно абз. 1 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Згідно абз. 4 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У матеріалах справи містяться докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 , а саме: згідно результату проходження тестування на алкоголь, в графі результати тесту стоїть показник - 0,50%.

Крім того, з відеозапису з місця події, що долучений до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 , яка на момент зупинки знаходиться за кермом транспортного засобу, та у якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції повідомляє про наявність ознак алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», вона погоджується та проходить такий огляд, у той же час результат не оскаржує. Більш того, на відео вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції про те, що вона повертається додому з роботи, де відмічала день народження онучки та вжила алкогольний напій, оскільки, на її думку, вона не порушувала правил дорожнього руху, просить працівників поліції її відпустити.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, результат приладу «Драгер», акт огляду, копію постанови, копію посвідчення водія, переглянувши відеозапис, приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на неї слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, згідно ст. 40? КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами і доповненнями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40?, 130 ч. 1, 252, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: