Справа № 727/2075/23
Провадження № 3/727/922/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М. розглянувши адміністративну справу про притягнення до відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , непрацюючої, за ст.173-2 ч.1 КУпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАВ №117425 від 25.02.2023 року, ОСОБА_1 , 23 лютого 2023 року, близько 06 год. 30 хв., перебуваючи по АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно матері ОСОБА_2 , а саме умисні дії, які полягали у погрозах фізичною розправою та приниженні честі й гідності, а також виражалася нецензурною лайкою, чим могло бути завдано шкоди її психічному та фізичному здоров`ю.

ОСОБА_1 , як особа у відношенні та у присутності якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, достовірно знаючи про наявність адміністративних матеріалів щодо нього, більше того, повідомлявся за допомогою судової повістки та СМС повістки про виклик до суду, в судове засідання не з`явилася, скерувавши до суду заяву про відкладення справи. Проте, враховуючи повторну неявку ОСОБА_1 в судове засідання , суд вважає за можливе розглянути справу в її відсутність.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП України, доведена письмовими матеріалами справи а саме: заявою та поясненнями ОСОБА_2 (а.с.2-3) та поясненнями ОСОБА_1 (а.с.4) та поясненнями ОСОБА_3 (а.с.5)

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Отже, дії ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.1 КУпАП України кваліфіковано вірно.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, а також його особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Згідно ст.40-1 КУпАп України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, ст.173-2, 252, 283, 284, 285, 287 КУпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.173-2 ч.1 КУпАП України і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя: Слободян Г.М.