Справа №: 385/1801/23 Провадження № 3/385/878/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023 року м. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 14.10.2023 о 12 год 19 хв в с. Хащувате по вул. Н. Сотні керував мотоциклом ІЖ - 7 - 108, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нечітка вимова слів та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечив пояснивши, що 14.10.2023 він був в с. Тополі де прибирав город туди приїхав мотоциклом. Там мотоцикл зламався і він його штовхав додому, а коли в с. Хащувате пройшов перехрестя то мотоцикл почав котитися з гірки і він, щоб зупинити шляхом натиснення на ножне гальмо, заскочив на мотоцикл. В той же час почув, що його зупиняють поліцейські. Вважає що мотоциклом не керував оскільки двигун мотоцикла не працював. Саме тому і відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 14.10.2023 о 12 год 19 хв в с. Хащувате по вул.. Н. Сотні керував мотоциклом ІЖ - 7 - 108, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нечітка вимова слів та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дане правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 281563 від 14.10.2023, з якого вбачається, ОСОБА_1 14.10.2023 о 12 год 19 хв в с. Хащувате по вул.. Н. Сотні керував мотоциклом ІЖ - 7 - 108, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нечітка вимова слів та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився;

- відеозаписами на диску DVD-R, що надійшов до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, згідно супровідного листа до нього та був долучений до протоколу службовою особою, відповідно до ст. 251 КУпАП, який був оглянутим під час судового засідання, на якому зафіксовано те, що о 14.10.2023 о 12 год 19 хв працівники поліції зупинили ОСОБА_1 який керував мотоциклом ІЖ - 7 - 108, номерний знак НОМЕР_2 та який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі відмовився, при цьому йому було роз`яснено наслідки відмови, однак він підтвердив відмову від огляду. Надалі почав заперечувати факт керування, пояснюючи, що він лише котився та зсилався на те що двигун холодний.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведене в п. 27 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

В п. 38 постанови Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 404/4467/16-а, провадження № 2-а/811/3/17) зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

З огляду на викладене суд відхиляє заперечення ОСОБА_1 про те, що він не керував мотоциклом, оскільки такі повністю спростовуються дослідженим відеозаписом, на якому чітко відображено факт такого керування. Суд вважає такі пояснення способом захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності. Крім того на відеозаписі відображено, що ОСОБА_1 не щойно застрибнув на мотоцикл з метою зупинити його, а те, що він керував таким, не мав наміру зупиняти.

Суд вважає, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно довідки відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП України в Кіровоградській області № 8101/112-1-2023 від 17.10.2023 ОСОБА_1 на протязі року до адміністративної відповідальності не притягувався, посвідчення водія не отримував.

При цьому суд враховує те, що згідно ч. 2 ст. 30 КУпАП вказано на можливість застосування позбавлення саме наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами; те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія та роз`яснення викладені в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Враховуючи те, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами.

У зв`язку з накладення адміністративного стягнення, згідно ст. 4, 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» на 1 січня року, в якому справа надійшла до суду.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя : М. В. Венгрин

Дата документа 24.11.2023