КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №752/1035/23
Апеляційне провадження № 33/824/2255/2023
Суддя І інстанції - Бойко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року суддя Київського апеляційного суду

Немировська О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Нечваль Яна Вадимовича на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року про визнання ОСОБА_1 , який народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Ірану, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно з постановою судді, 08.12.2022 о 13.46 у м. Києві по вул. Будіндустрії, виїзд на Південний міст, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом та посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року. Постановою серії ЕАР №5587256 ОСОБА_1 від 09 липня 2022 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2022 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - штраф в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років, стягнуто судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Нечваль Я.В. просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причин його пропуску та скасувати постанову судді місцевого суду про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що ОСОБА_1 не міг керувати автомобілем 08.12.2022 о 13.46, оскільки в цей час автомобіль був припаркований. В постанові серії АЕР №6262177 від 08.12.2022 вказано, що ОСОБА_1 не виконав вимогу знаку 3.34 - стоянка заборонена.

Відповідно до чч. 4-6 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дня до початку судового розгляду.

Відповідно до чч. 4-7 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Нечваль Я.В., свідка ОСОБА_2 , та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як видно з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ААД №461235 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Та обставина, що відносно ОСОБА_1 було також складено постанову №6262177 від 08.12.2022, згідно якої автомобіль в цей час був припаркований та не рухався, не може бути підставою для скасування постанови та закриття провадження по справі, оскільки є встановленим, що ОСОБА_1 приїхав на вказаному автомобілі, а отже керував ним.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 о 13 год. 46 хв. 08.12.2022 керував автомобілем «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Будіндустрії, виїзд на Південний міст, без права керування транспортним засобом та посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року, постановою ЕАР5587256 від 09.07.2022. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а ПДР України, тобто вчинив адміністративний проступок передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Відповідно до п. 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Посилання апелянта не те, що ОСОБА_1 не розумів, що від нього вимагають поліцейські, оскільки не знає української мови, е бездоказовими, оскільки в суді апеляційної інстанції він давав пояснення російською мовою, не заявляв клопотання про участь перекладача в судовому засіданні, а Договір про надання правової допомоги з адвокатом Мамчик Д.О. та Нечвал Я.В. викладений українською мовою без участі перекладача.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 має міжнародне посвідчення водія, є безпідставним, оскільки надане ним водійське посвідчення, видане приватною компанією - International Drivers Group Inc та не відповідає вимогам закону.

Відповідно до п. 33 Положення про порядок видачі посвідчень водія і допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженому постановою КМ України від 08.05.1993 №349 в редакції постанови КМ України від 20.05.2009 №511 міжнародне посвідчення водія видається територіальними сервісними центрами МВС на три роки, але не більше строку дії національного посвідчення водія.

Для отримання (обміну) міжнародного посвідчення водія особи подають до територіального сервісного центру МВС:

копію національного посвідчення водія та пред`являють оригінал цього посвідчення, паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

фотокартку розміром 3,5 х 4,5 сантиметра на матовому папері.

Після перевірки поданих документів працівник територіального сервісного центру МВС відразу повертає заявнику оригінал національного посвідчення водія, паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

У разі відмови у видачі або обміні міжнародного посвідчення водія до заяви вноситься запис із зазначенням причин відмови, а саме:

позбавлення права на керування транспортним засобом або тимчасове обмеження в такому праві;

перебування в розшуку;

установлення факту підробки національного посвідчення водія;

закінчення строку дії національного посвідчення водія на дату отримання міжнародного посвідчення водія;

невідповідність персональних даних заявника, в тому числі зазначених у поданих ним документах, наявній інформації про заявника.

В ст. 41 Віденської Конвенція про дорожній рух від 08 листопада 1968 року (Конвенцію ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74, далі - Віденська Конвенція) зазначено, що договірні сторони будуть визнавати національне посвідчення, яке відповідає вимогам додатку 6 до Конвенції та міжнародне водійське посвідчення, яке відповідає вимогам додатку 7 до Конвенції, за умови, що воно пред`являється разом з відповідним національним посвідченням водія, дійсним на своїй території для керування транспортним засобом, відповідної категорії транспортних засобів.

Згідно Віденської Конвенції в Додатку 6 визначено вимоги до національного водійського посвідчення. У Додатку 7 визначено вимоги до міжнародного водійського посвідчення.

Надане апелянтом посвідчення не відповідає вказаним вимогам.

Версію апелянта, зазначену в апеляційній скарзі, та підтриману при розгляді справи в суді апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а знаходився в автомобілі в якості пасажира, суддя вважає неспроможною з наступних підстав.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції надавав пояснення, в яких визнав, що користується автомобілем марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить його знайомому - ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_2 , надаючи пояснення, вказував, що саме він керував транспортним засобом, зупинився біля автовокзалу, та залишив в автомобілі ОСОБА_1 на період близько 1 години. Разом з тим, таку версію не вказував в поясненнях в суді першої інстанції захисник - адвокат Мамчик Д.О. Надані свідком пояснення мають розбіжності з поясненнями, які давав ОСОБА_1 , та є непослідовними, нелогічними щодо необхідності їхати ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 в його особистих справах в якості пасажира.

Доводи апелянта про те, що постанова ЕАР5587256 від 09.07.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не набрала законної сили, є необґрунтованими та апелянтом не надано доказів щодо її оскарження.

Також не може бути підставою для скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження по справі посилання апелянта на те, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки суд вважає встановленим, що саме він приїхав на вказаному автомобілі.

Висновок судді місцевого суду відповідає фактичним обставинам справи, та не спростовується доводами апеляційної скарги. За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Нечваль Яна Вадимовича залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28 лютого 2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП - без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Немировська О.В.