КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/2235/2023 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Дорошенко С.І.
Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постановисудді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою, адвокат Сова В.А. в інтересах ОСОБА_1 27 березня 2023 року подав на неї апеляційну скаргу, разом з клопотанням ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання обґрунтоване з посиланням на те, що 22 листопада 2022 року ОСОБА_1 отримав смс - повідомення, зі змісту якого йому стало відомо, що судове засідання у справі № 357/10689/22 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначено на 09 грудня 2022 року о 08 год. 25 хв.

У вказаний день порушник прибув до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для участі у судовому засіданні, однак від працівників судової охорони він дізнався, що судового засідання не буде, оскільки суддя Дорошенко С.І. перебуває на навчанні.

12 грудня 2022 року ОСОБА_1 вдруге отримав смс - повідомлення про те, що судове засідання призначене на 23 грудня 2022 року.

Однак, 21 грудня 2022 року скаржник поїхав у відрядження за межі Київської області, та не встигав повернутися до м. Біла Церква для участі у судовому засіданні, призначеному на 23 грудня 2022 року.

Скаржник вказував, що 22 грудня 2022 року та 23 грудня 2022 року він телефонував за номерами телефонів, які були вказані в смс - повідомленні, щоб повідомити, що не зможе прибути в судове засідання, однак на дзвінки ніхто не відповідав.

В подальшому, будь-яких смс - повідомлень або листів з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області скаржнику не надходило.

Лише 19 березня 2023 року від працівників поліції ОСОБА_1 дізнався, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2022 року його позбавлено права керування транспортними засобами. Того ж дня, відносно нього була винесена постанова про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, 24 березня 2023 року у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами справи про адміністративне правопорушення та постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності від 23 грудня 2022 року.

На думку скаржника, оскільки він не знав, що 23 грудня 2022 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності, то він був позбавлений можливості її оскаржити у десятиденний строк з дня її винесення.

У зв`язку з викладеним, скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши думку захисника Сови В.А., який підтримав клопотання та просив його задовольнити, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Із змісту постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції.

При цьому, з наявних в матеріалах справи даних вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся про день та час розгляду справи, шляхом направлення йому судових повісток у виді SMS-повідомлень на мобільний телефон, який був зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 10, 16). Наведений факт повідомлення ОСОБА_1 про день та час кожного з судових засідань призначених на 09.12.2022 та 23.12.2022 підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про отримання судової повістки у формі SMS - повідомлення (а.с. 11, 18).

При цьому, про отримання ним особисто SMS - повідомлень із зазначенням дат та часу судових засідань правопорушник зазначає в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`являвся, про причину своєї неявки Білоцерківський міськрайонний суд Київської області не повідомив, а тому, за наявності даних про належне повідомлення про день та час розгляду справи, суд першої інстанції провів судове засідання за відсутності правопорушника.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 23 березня 2023 року про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 24).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 до 23 березня 2023 року вживав заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження або звертався до суду для отримання копії оскаржуваної постанови, в тому числі в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження, що свідчить про недобросовісність його процесуальної поведінки.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції 28 грудня 2022 року правопорушнику була надіслана копія постанови суду (а.с. 23).

Більш того, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2022 року була надіслана судом 27 грудня 2022 року та оприлюднена в Реєстрі 29 грудня 2022 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, ОСОБА_1 мав можливість дізнатись про результат розгляду справи, ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та міг оскаржити постанову в апеляційному порядку у встановлений законом строк.

Посилання в клопотанні про поновлення строку на те, що зі змістом оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 ознайомився лише 24 березня 2023 року, як на поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки положення статті 294 КУпАП пов`язують обчислення десятиденного строку на апеляційне оскарження саме з днем винесення постанови, а не з днем ознайомлення з її текстом.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП у разі відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Враховуючи викладене, наведені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними, тобто такими, що об`єктивно перешкоджали вчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою, тому виходячи з того, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянтом не доведено поважності причин пропуску такого строку, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу адвоката Сови Віталія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2022 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Матвієнко