Провадження № 3/679/217/2023
Справа № 679/293/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Томілін Олексій Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД №1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої викладачем у Нетішинський школі мистецтв, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Нетішинського міського суду Хмельницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №806741 від 06.03.2023 стосовно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП.

Відповідно до протоколу, склад інкримінованого адміністративного правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 24.02.2023 близько 20:15 год. по АДРЕСА_2 , в коридорі загального користування 5-ого поверху нецензурно лаялася, шарпала за одяг малолітню ОСОБА_2 , 2020 р.н., та ОСОБА_3 , чим порушила громадський порядок та спокій громадян, тобто вчинила дрібне хуліганство.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала свою вину в інкримінованому правопорушенні та пояснила, що вона мешкає на 4-ому поверсі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . З сусідами, зокрема і з заявницею ОСОБА_4 , наявний перманентний конфлікт з приводу того, що вони шумно поводяться, нецензурно лаються, діти бігають в коридорі загального користування, гукають дверима тощо. 24.02.2023 ввечері ОСОБА_1 вийшла з кімнати в туалет та побачила біля дверей дівчинку 4-5 років, яка плакала та казала "мама". ОСОБА_1 відвела її в сторону, щоб закрити двері, а дитина почала кликати батьків. Після цього вийшла невідома жінка, яка забрала дитину та почала лаятися. ОСОБА_1 нецензурною лайкою не висловлювалася, нікого не шарпала, після образ пішла в кімнату.

В подальшому ОСОБА_1 надала суду заяву про завершення розгляду справи в її відсутність, надані пояснення підтримала, наполягала, що у інкримінованому правопорушенні не винна.

Потерпіла ОСОБА_3 неодноразово викликалася в судове засідання, однак в судове засідання не з*явилася, повідомила, що до суду для допиту не прибуде, оскільки проживає у м.Вінниця, не заперечувала проти розгляду справи в її відсутність.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 , мешкає на 4-ому поверсі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 . 24.02.2023 ввечері вона перебувала на кухні, коли почула, що в коридорі верескнула дитина. Свідок побачила, що ОСОБА_1 в коридорі біля своєї двері тримає дитину за плечі. Після чого з кімнати 51 вийшла ОСОБА_3 та забрала дитину, а ОСОБА_1 ображала її нецензурною лайкою.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 , мешкає на 4-ому поверсі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 . 24.02.2023 ввечері вона перебувала у коридорі загального користування та побачила, що ОСОБА_1 вийшла з туалету та підійшла до дверей у свою кімнату, біля яких перебувала малолітня дитина. ОСОБА_1 тримала дитину за одяг, після чого вийшла матір дитини. Свідок пояснила, що при цьому конфлікті ОСОБА_1 нецензурною лайкою не висловлювалася.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , покази свідків, дослідивши матеріалами справи в їх сукупності, приходить до висновку про закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 ст. 8 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 цього Кодексу).

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови доведеності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, на підставі належних та допустимих доказів. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Питання складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 254 КУпАП.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» № 19 від 22 грудня 2006 року, дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Громадський порядок це урегульована правовими та іншими соціальними нормами система суспільних відносин, що забезпечує захист прав і свобод громадян, їх життя і здоров`я, повагу честі та людської гідності, дотримання норм суспільної моралі. Це система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства. Наявність саме хуліганського (безпричинного) мотиву є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Не являються хуліганством дії які, хоча і містять ознаки правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, але були вчинені на ґрунті неприязних відносин.

Із письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , наданих працівникам поліції, вбачається, що остання скаржиться на сусідку ОСОБА_1 , з якою систематично виникають конфлікти. А 24.02.2023 ввечері свідок бачила, що ОСОБА_1 ображає нецензурною лайкою сусідку з 51 кімнати та її дитину. При цьому ОСОБА_4 нічого не повідомляє з приводу шарпання дитини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що між сусідами 4-ого поверху вищевказаного гуртожитку перманентно виникають конфлікти на ґрунті правил співжиття в гуртожитку, шумного поводження сусідів, місця для ігор дітей тощо. ОСОБА_1 в судовому засіданні послідовно та ґрунтовно пояснювала обставини події, зокрема, те, що нецензурною лайкою не виражалася, що підтвердила в судовому засіданні і свідок ОСОБА_5 , та те, що лише відвела дитину в сторону, оскільки вона заважала закрити двері. При цьому до пояснень свідка ОСОБА_4 суд відноситься критично, оскільки її покази не послідовні, суперечать іншим матеріалам справи, та, як вона пояснює, між нею та ОСОБА_1 є конфлікт. Покази ОСОБА_3 суд також не може брати до уваги, оскільки вона скористалася своїм правом та в судове засідання прибувати відмовилась, пояснення суду не надавала.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достовірні та належні докази того, що ОСОБА_1 24.02.2023 близько 20:15 год. по вул.Набережна, 7, в коридорі загального користування 5-ого поверху вчинила дрібне хуліганство, зокрема, і відсутня відеофіксація правопорушення, а покази свідків не є послідовними тощо.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає, та не може бути перекладено на суд.

Суд в обов`язковому порядку повинен перевірити матеріали адміністративної справи, що надійшли до суду на їх відповідність вимогам закону, в тому числі статтям 254, 256 КУпАП.

Також ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що оскільки суду не надано належних та достовірних доказів скоєння ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, суд не наділений повноваженнями самостійно збирати докази, то за таких обставин не доведено її вину в скоєнні інкримінованого правопорушення, що свідчить про відсутність в її діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а тому суд вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно неї слід закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 173, 247, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області.

Суддя О.М.Томілін