КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №363/3981/23Головуючий у І інстанції: Олійник С.В.
Провадження №33/824/5193/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 18 жовтня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 18 жовтня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

На вказану постанову ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає,що автомобіль ОСОБА_1 не було зупинено поліцейськими, поліцейські підійшли до автомобіля, що стояв припаркований і ОСОБА_1 відразу про це повідомив, а також те, що не керував автомобілем, у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом;

Вказує, що поліцейські фактично незаконно пропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння та не направляли його на такий огляд, оскільки направлення на огляд не було виписане на місці події, ОСОБА_1 не було ознайомлено з ним, не вручено йому, а подальше складання та доручення до матеріалів справи даного направлення мало виключно формальний характер;протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України; ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортними засобами працівниками поліції, що є порушенням ч. 1 ст. 266 КУпАП;відеозапис з бодікамери поліцейського відбувався не з моменту зупинки та є неповним, тобто не містить фіксації усієї події, а тому є неналежним та недопустимим доказом вини.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Горобівського І.Г. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи оскаржувану постанову в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно з`ясував усі обставини, що маютьзначення для правильного вирішення справи, а зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 283, 284 КУпАП, в якій наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і цим доказам дана належна правова оцінка та зазначено мотиви відхилення доводів захисника ОСОБА_1 адвоката Горобівського І.Г. викладених у запереченнях на протокол адміністративного правопорушення до суду першої інстанції в обґрунтування своєї позиції захисту, яка є аналогічною за змістом доводам поданої апеляційної скарги.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції, на підставі аналізу перевірених в судовому засіданні доказів у їх сукупності, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 079669, із якого вбачається, що ОСОБА_1 був присутнім під час складання протоколу, підписав його та надав письмові пояснення. Під час складання протоколів ОСОБА_1 заперечень та зауважень не виклав, у протоколі зазначив «в больницю їхати не буду», зазначені свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до протоколу додані відео, пояснення свідків, ОСОБА_1 повідомлено про місце розгляду справи, є підпис. Що йому роз`яснено права і обов`язки;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 194502 від 07 липня 2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення п.2.3.в та п. 2.1.а ПДР не був пристебнутий пасками безпеки та не мав при собі посвідчення водія;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, алкогольного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції до Вишгородської ЦРЛ від 07 липня 2023 року, у якому зафіксовано наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів, порушення мови), та наявна відмітка про те, що останній відмовився від проходження медичного огляду;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного в присутності свідків та ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких останні вказують, що 07 липня 2023 року об 11 год. 10 хв. стали свідками того, що громадянин ОСОБА_1 , пояснив, що керував автомобілем ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер та у лікаря нарколога;

- відеозаписом, із якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що він керував транспортним засобом ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , його було зупинено працівниками поліції за порушення ПДР, а саме керування транспортним засобом без використання паска безпеки, йому було повідомлено, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер або проїхати до лікаря-нарколога у заклад охорони здоров`я для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, на дану законну вимогу співробітника поліції ОСОБА_1 відповів чіткою та однозначною відмовою, йому було повідомлено що у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на нього буде складено адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- витягом з ІПС МВС України «Армор», ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався,

- посвідченням водія, виданого 08.08.2007 року, серії НОМЕР_2 , та дійшов обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 , який під час апеляційного розгляду стверджував, що не керував транспортним засобом, а тому у поліцейських не було підстав для проведення його огляду на стан сп`яніння, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

До того ж, аналогічні доводи ОСОБА_1 вже були предметом перевірки суддею місцевого суду, який обґрунтовано не прийняв їх до уваги, пославшись на дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, дані зафіксовані на відеозаписі з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 10) щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також показами наданих інспектором Вишгородського РУПГУНП в Київській області Щеглова М.В. у судовому засіданні, який показав наступне, що ним був зупинений ОСОБА_1 , який керував автомобілем, з ним була жінка, причиною зупинки, відсутність пристебнутого паска безпеки, попросив надати документи, виявив ознаки алкогольного сп`яніння, на вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки відмовився, до медичного закладу відмовився. Для фіксації відмови водія запросили свідків, які перебували подалі від автомобіля і місця зупинки, водій перебував разом з ними, зауважень з цього приводу не було. Після фіксування і складання протоколу повідомив усно водію про відсторонення. Автомобіль не перешкоджав руху.

Як вбачається з цього відеозапису (а.с. 10), ОСОБА_1 підтвердив, що він керував транспортним засобом ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , його було зупинено працівниками поліції за порушення ПДР, а саме керування транспортним засобом без використання паска безпеки, йому було повідомлено, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер або проїхати до лікаря-нарколога у заклад охорони здоров`я для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, на дану законну вимогу співробітника поліції ОСОБА_1 відповів чіткою та однозначною відмовою, йому було повідомлено що у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на нього буде складено адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а тому вимога поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була йому висунута незаконно, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 не надав жодних доказів на підтвердження таких доводів. Крім того, маючи таку можливість, останній не зазначав про ці обставини у своїх поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення, в яких лише зазначив, що в лікарню їхати не буде.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Вишгородського районного суду Київської області від 18 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 18 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 130, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу врозмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік - залишити без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 18 жовтня 2023 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус