провадження № 33/824/4356/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В. за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Цермолонського Івана Миколайовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - адвокатом Сіренком Максимом Юрійовичем,на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 (протокол серії ААД № 264952 від 08 червня 2023 року) та частиною 1 статті 130 КУпАП (протокол серії ААД № 264951 від 08 червня 2023 року).

Застосовано до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 , через захисника - адвоката Сіренка Максима Юрійовича,подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у частині притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що працівниками поліції не було дотримано вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», а тому вважає, що всі подальші дії, вимоги працівників поліції є незаконними, а складені ними документи не можуть вважатися належними та допустимими доказами. Також вказує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, які нібито були виявлені у ОСОБА_1 ніяким чином працівниками поліції не було виявлено та перевірено до пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння. Окрім того, на думку апелянта, працівниками поліції не було відповідно до вимог закону зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Мотивує це тим, що після відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду за допомогою спеціального приладу «Драгер» працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти такий огляд у медичному закладі.

Поряд з цим апелянт наголошує на недопустимості з боку працівників поліції пропонувати особі відмовитися від проходження огляду, оскільки це є волевиявленням особи, а такі дії поліцейських порушують сам порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння і мають судом розцінюватися як схиляння до вчинення правопорушення, тобто очевидною провокацією. У апеляційній скарзі апелянт посилається на висновки Київського апеляційного суду, викладені постанові від 15 серпня 2022 року у справі № 369/4277/22.

Окрім того, зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , а саме у фабулі протоколу не вказано, які саме дії ОСОБА_1 вчинив з метою ухилення від огляду, тобто об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП розкрита не повною мірою. Наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції ОСОБА_1 належним чином роз`яснені не були. Також апелянт звертав увагу апеляційного суду на те, що час керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зазначений у протоколі, не відповідає фактичним обставинам.

28 вересня 2023 року на адресу суду надійшли доповнення ОСОБА_1 до апеляційної скарги на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2023 року.

У судовому засіданні апелянт та його представник просила апеляційну скаргу задовольнити на наведених у ній доводах.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно оскаржуваної постанови 07 червня 2023 року о 23 годині 50 хвилин по вул. Юрія Іллєнка, 2/10 у м. Києві водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Santafe», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за статтею 124 КУпАП.

Крім того, 08 червня 2023 року о 00 годині 40 хвилин по вул. Юрія Іллєнка, 2/10 у м. Києві водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, невпевнена хитка хода). При цьому, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Місцевий суд, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, а саме:протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 264951 від 08 червня 2023 року та серії ААД № 264952 від 08 червня 2023 року, відеозапис з нагрудної боді-камери № 472081, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення учасників ДТП, дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5, 13.1 Правил дорожнього руху України та в діях останнього вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною 1 статті 130 КУпАП.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт, заявляючи вимогу про скасування оскаржуваної постанови у повному її обсязі, зазначав доводи щодо незгоди з оскаржуваною постановою лише в частині висновків суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд, ураховуючи межі доводів апеляційної скарги,не може погодитися з висновком суду першої інстанції у частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 7 розділу І Інструкції, визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносити у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Щодо об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то визначені склади об`єктивної сторони даного правопорушення, які полягають у :

- керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння;

- керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння;

- керуванні транспортним засобом в стані іншого сп`яніння;

- керуванні транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння;

- передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває під впливом таких лікарських препаратів;

- відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП спеціальний - водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом в стані сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП можливе лише у випадку наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення.

Апеляційним судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії 264951 від 08 червня 2023 року:

«08 червня 2023 року о 00 годині 40 хвилин по вул. Юрія Іллєнка, 2/10 у м. Києві водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, невпевнена хитка хода). При цьому, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України».

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Натомість згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №264952 від 08 червня 2023 року:

«07 червня 2023 року о 23 годині 50 хвилин по вул. Юрія Іллєнка, 2/10 у м. Києві водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Santafe», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України».

Таким чином, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №264952 від 08 червня 2023 року вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулося 07 червня 2023 року о 23 годині 50 хвилин, тобто до часу, в який, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії 264951 від 08 червня 2023 року, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (08 червня 2023 року о 00 годині 40 хвилин).

Окрім того, апеляційний суд, дослідивши зміст відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №264951, встановив, що з 00 год 23 хв 08 червня 2023 року (початок відеозапису) транспортний засіб марки «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 перебував у нерухомому положенні у зв`язку з зіткненням з автомобілем марки «Hyundai Santafe», д.н.з. НОМЕР_2 . При цьому на відеозаписі чітко вбачається, що о 00 год 40 хв 08 червня 2023 року, тобто в час, у який, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії 264951 від 08 червня 2023 року, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 перебував біля транспортного засобу, який не рухався та знаходився на тому ж місці, що й після ДТП та, спілкуючись з працівником поліції, заповнював документи, пов`язані з подією ДТП.

Також з відеозапису судом встановлено, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння лише 08 червня 2023 року о 00 год 53 хв., коли ОСОБА_1 перебував недалеко від транспортного засобу марки «KiaSportage», д.н.з. НОМЕР_1 (не за кермом, транспортний засіб марки «KiaSportage», д.н.з. НОМЕР_1 не рухався та знаходився на тому ж місці, що й після ДТП), при цьому ОСОБА_1 розмовляв по телефону.

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Kia Sportage» 08 червня 2023 року о 00 годині 40 хвилин спростовується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 264952 від 08 червня 2023 року, складеним за ст. 124 КУпАП та відеозаписом з нагрудної боді-камери поліцейського.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги й ту обставину, що, як вбачається з відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського, після повідомлення поліцейським ОСОБА_1 про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про вживання ним алкоголю вже після скоєння дорожньо-транспортної пригоди за його участі.

При цьому, працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що вживання особою, яка керувала транспортним засобом після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю є адміністративним правопорушенням. Утім, не зважаючи на встановлені обставини, працівниками поліції не було взято їх до уваги, та не враховано, що такі дії особи, як вживання після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, що не заперечувалося водієм, за умови їх вчинення, слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 130 КУпАП, а не за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою було складено протокол серії ААД №264951.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КпАП України питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Законом не передбачено право суду змінювати кваліфікацію дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, суд позбавлений можливості за власною ініціативою вирішувати питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відтак, апеляційним судом встановлено відсутність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, зазначеного у протоколі серії ААД №264951, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Поряд з цим, апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при накладенні адміністративних стягнень у даній справі, у порушення положень ч. 1 ст. 36 КУпАП за вчинення апелянтом двох адміністративних правопорушень,визнав ОСОБА_1 винним у вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, однак адміністративне стягнення у межах санкції ст. 124 КУпАП не наклав.

Оскільки судом першої інстанції не було накладено на ОСОБА_1 стягнення у межах адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд позбавлений можливості визначити таке покарання, оскільки з моменту його вчинення минули строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Відтак, провадження у справі відносно ОСОБА_1 у частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Сіренком Максимом Юрійовичем - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2023 року скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко