Справа № 195/763/23
Провадження 3/195/323/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2023 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Колодіна Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого «Агропром» (с. Мирове),

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2023 року о 17 годині 30 хвилин громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався в адресу дружини громадянки ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав останній психологічне насильство згідно ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На розгляд адміністративного матеріалу гр-н ОСОБА_1 29 травня 2023 року о 09 годині 15 хвилин не з`явився, будучи повідомленим належним чином про судовий розгляд, про що свідчить особистий підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, щодо ознайомлення його з місцем та часом розгляду справи.

Незважаючи на обізнаність гр-на ОСОБА_1 щодо дати, часу та місця розгляду справи, останній станом судового провадження не цікавився, в судове засідання не з`явився.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності громадянина ОСОБА_1 ..

Суд, вивчивши та дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 833819 від 18 травня 2023 року, письмові докази, приходить наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами і які мають бути долучені до протоколу.

Постанова суду згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

На підтвердження провини громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до суду надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 833819 від 18 травня 2023 року;

- протокол про прийняття заяви від ОСОБА_2 про вчинення правопорушення;

- пояснення громадянина ОСОБА_1 ;

- пояснення громадянки ОСОБА_2 ;

- довідки від 17.05.2023 року, згідно якої громадянин ОСОБА_1 на протязі року до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП не притягувався;

- копія паспорту громадянина ОСОБА_1

- копія паспорту громадянки ОСОБА_2 .

Згідно письмових пояснень громадянки ОСОБА_2 від 18.05.2023 року до неї 17.05.2023 року о 17:30 приїхав її чоловік ОСОБА_1 .. Подружжя мешкають окремо, та на цей час розглядається питання розірвання шлюбу. Чоловік попросив побачитися з дитиною, після чого ОСОБА_2 поставила питання відносно того, коли будуть сплачені аліменти на дитину. У відповідь ОСОБА_1 почав висловлюватися в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Згідно письмових пояснень громадянина ОСОБА_1 17.05.2023 року приїхав до своєї дружини ОСОБА_2 в с. Преображенка з метою побачити доньку ОСОБА_3 , 2020 року народження. Однак, з дружиною у нього виникла сварка на грунті несплати аліментів, які ще не призначені судом. В ході емоційного стану він дійсно висловився в адресу дружини нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. На цей час в суді розглядається позов про розірвання шлюбу.

Таким чином, вищевказані документи є належними та допустимими доказами, та у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Згідно із вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно з якою таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Таким чином, вчинене гр-ном ОСОБА_1 діяння лише формально містить ознаки, що характеризують певне правопорушення, яке хоча і є суспільно небезпечним з огляду на можливі негативні наслідки, що притаманні для цього виду правопорушення, але суб`єктивно не були спрямовані на вчинення домашнього насильства, оскільки метою відвідування своєї дружини громадянином ОСОБА_1 була мета побачити свою малолітню доньку, а сварка між подружжями мала місце саме на підставі несплати аліментів, які ще не призначені офіційно за рішенням суду.

Вищевказані обставини на думку суду суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та запобігання скоєння нових правопорушень ним та іншими особами.

Беручи до уваги вищевказані обставини, оцінивши все в сукупності, суд прийшов до висновку про можливість застосувати до громадянина ОСОБА_1 ст.22 КпАП України та обмежитись усним зауваженням, яке на думку суду буде достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 22, 33-35, 280, 283, 284, 173-2 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі вимог ст. 22 КУпАП звільнити громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови.

Суддя: Л. В. Колодіна