САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/947/23
Провадження №3/726/640/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2023 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 17.04.2023 року о 04 годині 17 хвилин водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Смоленській, 69 А з ознаками наркотичного сп`яніння ( неприродна блідість, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину категорично не визнав, пояснив, що працівники поліції поставились до нього упереджено, оскільки він не погоджувався із їхніми діями, вимагав проведення необхідних процедур у точній відповідності з законом. Натомість полісмени порушили вимоги інструкції, безпідставно звинуватили його у вчиненні правопорушення. Вважає дії працівників поліції незаконними та категорично заперечує свою вину у вчиненому правопорушенні.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши відеозапис із нагрудного відео реєстратора працівників поліції, встановлено, що працівники поліції, зупинили автомобіль «ВАЗ 2101», під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку із порушенням ним правил дорожнього руху.

Встановлено, що ОСОБА_1 поводив себе збуджено, провокаційно, почав вимагати від представників поліції предявити посвідчення, а коли вони його предявили, вказав, що воно не відповідає встановленим вимогам. Зазначив, що його дуже часто зупиняють та звинувачують у вчиненні різного роду правопорушень. Поводив себе агресивно, підвищував голос.

У відповідь на такі дії, не пояснюючи при цьому підстав для вчинення наступних дій, не виявивши та не оголосивши будь-яких ознак спяніння у діях водія, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння.

ОСОБА_1 зателефонував на лінію 102 та викликав на місце його зупинки групу моніторингу а також слідчо-оперативну групу та почав очікувати їхнього приїзду, повідомивши при цьому працівників поліції, що буде проходити огляд виключно після того, як приїдуть викликані ним групи.

Варто зауважити, що ОСОБА_1 не було розяснено підстав для проходження огляду, не вказано про ознаки спяніння, які були виявлені під час спілкування із водієм, не роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови у проходженні такого огляду. Метріали справи також не містять доказів, які б свідчили про вжиття заходів чи дій, з боку працівників поліції, по встановленню у поведінці ОСОБА_1 ознак алкогольного чи наркотичного спяніння. Підставою для проведення огляду, став сам факт порушення водієм правил дорожнього руху, та поведінка водія, яка не сподобалась працівникам поліції, що є недопустимим порушенням вимог Інструкції.

Варто наголосити, що підставою для проведення огляду є виключно наявністю ознак сп`яніння, які полісмен повинен чітко визначити. Не повідомивши водію про підстави для проведення огляду, інспектор поліції діяв свавільно, на підставі власних домислів та припущень, чим порушив вимоги Інструкції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння встановлюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 р., де вказано, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння визначені у Інструкції.

Згідно п. 22 розділу ІІІ Інструкції, встановлено також, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як встановлено із відеозапису, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану спяніння за допомогою приладу «Драгер», однак він відмовився. Однак у подальшому водій погодився пройти огляд на місці. Оглядом встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває у стані алкогольного спяніння.

Після цього працівники поліції вказали, що необхідним є проїхати до закладу охорони здоровя для огляду на стан наркотичного спяніння. Водій погодився пройти такий огляд, однак після того, як на місце прибуде слідчо-оперативна група, попросив зачекати.

Незважаючи на це, розцінивши таку бездіяльність ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду, працівнк поліції приступив до складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Після того, як на місце прибули співробітники слідчо-оперативної групи та поспілкувались із водієм, останній погодився поїхати до закладу охорони здоровя з метою проходження огляду. Однак, працівники поліції вказали, що уже пізно та вони уже склали протокол за ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 наголосив, що він не відмовлявся проходити огляд та готовий його пройти, а відомості зазначені у протоколі не відповідають дійсності, відмовився підписувати його.

Таким чином, судом не може бути констатовано наявності у діях ОСОБА_1 умислу на відмові від проходження огляду, що виключає у його діяннях чи бездіяльності субєктивну сторону правопорушення. Відтак, висновки працівників поліції щодо відмови ОСОБА_1 у проходженні огляду на стан наркотичного спяніння були передчасними та необгрунтованими.

Варто зауважити, що відповідно до ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Разом із тим, як це було встановлено із відеозапису, під час складання протоколу, ОСОБА_1 не було роз`ясненого його права, як це передбачено ст.ст.256, 268 КУпАП, а відмітка у протоколі про зворотнє, не відповідає встановлений обставинам.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що незабезпечення права на захист є порушенням вимог Конвенції щодо розгляду справи. Так, у своєму рішенні від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України» Європейський суд з прав людини відмітив, що мало місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у поєднанні з підпунктами «b» і «c» пункту 3 статті 6 Конвенції у зв`язку з тим, що заявниці не було надано можливості підготувати свій захист та ефективно скористатись допомогою захисника.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини. Відтак, не повідомлення особи про його права, а як наслідок ненадання інспектором можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, у випадку якщо особа цього б бажала, порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Така бездіяльність працівників поліції порушила конституційні права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та, як наслідок, порушує порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі. Аналогічний висновок викладений у постанові ВС КАС від 18 лютого 2020 року по справі № 524/9827/16-а.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Вказані обставини, як кожна окремо, так і в своїй сукупності, породжують сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 , які тлумачаться на його користь. Разом із тим, уповноваженими особами не виконано ряд вимог Інструкції, яка встановлює порядок проведення огляду на стан сп`яніння, що має наслідком недійсність результатів огляду та порушення конституційного права особи на захист. Враховуючи викладене, з метою недопущення необґрунтованого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 130, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України наказу № 1452/735 від 09.11.2015 року Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяС. В. Мілінчук