Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/663/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ID-картка № НОМЕР_1 , видана 09.02.2023 року, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 001183 від 09.03.2023 року вбачається, що 09.03.2023 року, о 19 год. 15 хв., в с. Білокоровичі, по вул. Шкільній, Коростенського району, Житомирської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки KIA FORTE, державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ДРАГЕР 6810 та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився на бодікамеру. Від керування транспортними засобами відсторонений та доставлений до місця тимчасового проживання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передану судді Винару Л.В.

26.04.2023 року засобами електронного зв`язку на адресу суду від представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ващенко М.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 26.04.2023 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ващенко М.О. задоволено частково, відкладено розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на 10 год. 00 хв. 24 травня 2023 року. У задоволенні клопотання адвоката Ващенко М.О. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено. При цьому, у винесеній постанові суд, крім іншого, звертав увагу адвоката Ващенко М.О. на те, що ст. 336 КПК України, якою визначений порядок проведення процесуальних дій в режимі відеоконференції під час судового засідання, не передбачено можливості проведення відеоконференцзв`язку за участі сторін поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів учасників, як про це просила адвокат Ващенко М.О.

16.05.2023 року засобами електронного зв`язку на електронну адресу суду від представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ващенко М.О. надійшло клопотання з проханням у зв`язку із введенням на території України воєнного стану провести судове засідання, яке призначено на 24.05.2023 року, о 10 год. 00 хв., в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів зв`язку ().

Враховуючи, що нормами чинного законодавства у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності не передбачено можливості проведення відеоконференцзв`язку за участі сторін поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів учасників, а також зважаючи на відсутність у поданому адвокатом Ващенко М.О. клопотанні виняткових причин неможливості прибуття захисника до установи суду, територіально наближеної до неї та проведення відеоконференції з приміщення такого суду постановою Олевського районного суду Житомирської області від 22.05.2023 року у задоволенні вищевказаного клопотання адвоката Ващенко М.О. відмовлено.

24.05.2023 року на електронну адресу суду від представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ващенко М.О. надійшли письмові пояснення по справі. У вказаних поясненнях адвокат Ващенко М.О. зазначила, що на її переконання протокол відносно ОСОБА_1 складено незаконно, безпідставно, з порушенням норм закону. Зокрема, під час складання протоколу працівниками поліції не враховано, що відповідно до норм закону ОСОБА_1 ними зупинений не був, права, в тому числі на захист ОСОБА_1 не роз`яснювалися. При цьому, якщо і вважати, що зупинка була, то працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 причин такої зупинки. Стверджує, що ОСОБА_1 було переміщено до службового автомобіля поліцейських, який являється територією поліції, без будь-яких документів на затримання, де фактично порушивши право ОСОБА_1 на свободу та користуючись своїм авторитетом поліцейські змусили його пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Враховуючи наведене, адвокат Ващенко М.О. просить закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання призначене на 24.05.2023 року ОСОБА_1 та його представник - адвокат Ващенко М.О. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у встановленому законодавством порядку, що стверджується матеріалами справи. Причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 та його представника - адвоката Ващенко М.О. не надходило.

Частиною 1 ст. 277-2 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) зазначається, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, суд зауважує, що ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справ вказаної категорії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та його представник - адвокат Ващенко М.О., у встановленому законодавством порядку, завчасно повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, належно оформлені клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1 або його представника - адвоката Ващенко М.О., а також про відкладення розгляду справи, відсутні.

Крім того, адвокатом Ващенко М.О. не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, які унеможливлюють її прибуття до установи суду, територіально наближеної до неї та проведення відеоконференції з приміщення такого суду, у разі неможливості особистої участі у судовому засіданні.

Слід зазначити, що вказана справа перебуває у провадженні судді Винара Л.В. з 21.03.2023 року та з цього часу адвокатом Ващенко М.О. двічі подано клопотання з проханням відкласти розгляд справи на іншу дату, які були задоволені судом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення має встановлений КУпАП строк, тому повторне (втретє) відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

При цьому, на переконання суду, враховуючи тривалий час перебування справи на розгляді в суді першої інстанції, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також його представник мали достатньо часу для організації ефективного захисту своїх інтересів в суді та змогу детально висловити свої доводи щодо безпідставності обвинувачення та незаконності складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника, з урахуванням наданих адвокатом Ващенко М.О. письмових пояснень, що сприятиме досягненню завдань, визначених ч. 1 ст. 245 КУпАП та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 38 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обставини вчинення даного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 001183 від 09.03.2023 року відповідно до якого водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, проте від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

На переконання суду, формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення, зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 001183 від 09.03.2023 року є конкретним, вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором СРПП відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Хомутовською Ю.Д., із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний уповноваженою на те особою, зміст висунутого обвинувачення поза розумним сумнівом було доведено ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується даними матеріалів провадження, в тому числі даними оглянутих відеозаписів.

- копією постанови серії БАД № 104010 від 09.03.2023 року згідно якої ОСОБА_1 09.03.2023 року притягнуто працівниками поліції до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що вказана постанова оскаржується ОСОБА_1 у судовому порядку. Враховуючи наведене, вказана постанова є чинною та підтверджує факт того, що 09.03.2023 року, о 19 год. 15 хв., в с. Білокоровичі, по вул. Шкільній, Коростенського району, Житомирської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки KIA FORTE, державний номерний знак НОМЕР_2 .

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені уповноваженою службовою особою Національної поліції у ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. При цьому, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння

Доданий до матеріалів справи акт огляду відповідає вимогам вказаної Інструкції, містить усі необхідні реквізити та підписаний уповноваженою службовою особою Національної поліції.

- рапортом інспектора СРПП відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Хомутовської Ю.Д. від 09.03.2023 року у якому остання зазначила, що 09.03.2023 року під час несення служби в складі ГРПП було виявлено водія ОСОБА_1 , який порушив ПДР. При спілкуванні з водієм у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота та хитка хода) та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, проте ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився.

Суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність своїх дій. Підстав ставити під сумнів, викладене у рапорті співробітником поліції, у суду немає, оскільки дані вищевказаного рапорту працівника поліції разом повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, інспектор поліції Хомутовська Ю.Д. на момент складання адміністративних матеріалів перебувала при виконанні службових обов`язків, інформації щодо її упередженості чи зацікавленості у притягненні особи до відповідальності, у суду немає.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.03.2023 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

- письмовим поясненням ОСОБА_2 від 09.03.2023 року у якому остання вказала, що 09.03.2023 року ОСОБА_1 після вживання спиртних напоїв сів за кермо транспортного засобу автомобіля марки KIA FORTE, державний номерний знак НОМЕР_2 та поїхав в центр с. Білокоровичі.

- дисками з відеозаписом події, які наявні в матеріалах справи.

Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до ст. 16 зазначеного Закону водій зобов`язаний, зокрема, виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. п. 67, 68 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 9901/159/19 водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

П. 2 -3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103 (далі - Порядок № 1103) передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно пунктів 6, 7 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

П. 8 Порядку № 1103 передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відеофіксація, відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом досліджено диски з відеозаписами події, які долучені працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення.

З оглянутих дисків з відеозаписами події, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що у зв`язку із виявленням під час спілкування з ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння працівником поліції запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку. Проте ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився.

Зафіксовані відеозаписами бодікамери поліцейського обставини, на переконання суду, безумовно стосуються подій, зафіксованих 09.03.2023 року в протоколі про адміністративне правопорушення та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити події, детально відновити їх послідовність, конкретизувати належну поведінку поліцейських та процесуальну поведінку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовився на законну вимогу патрульних поліцейських від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціалізованому медичному закладі.

Суд визнає вищевказані відеозаписи належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що поставлено йому у вину.

Судом не встановлено істотних порушень Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018. Правових підстав вважати долучені до матеріалів провадження відеозаписи неналежними чи недопустимими доказами в суду немає.

Вищевикладене свідчить про те, що складений працівником поліції стосовно ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила.

Твердження адвоката Ващенко М.О., надані нею у письмових поясненнях про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом автомобілем марки KIA FORTE, державний номерний знак НОМЕР_2 повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, які свідчать про те, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, який було зупинено працівниками поліції. Зокрема, з диску з відеозаписом події вбачається, що на момент коли працівники поліції підійшли до автомобіля ОСОБА_1 сидів зі сторони водія, тобто безпосередньо за кермом транспортного засобу. При цьому, крім ОСОБА_1 із автомобіля ніхто не виходив та в салоні автомобіля, крім нього ніхто не знаходився, що свідчить про те, що саме він керував вказаним транспортним засобом. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вказана позиція адвоката Ващенко М.О., зважаючи на рівень її аргументованості, переконливості та послідовності є версією захисту з метою уникнення притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки на переконання суду із врахуванням всіх обставин справи та вищевказаних зібраних по справі доказів, версія адвоката Ващенко М.О. щодо того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а керувала інша особа, є неспроможною і такою, що не відповідає дійсності. Вказані обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280, 283 КУпАП), судом встановлені на підставі стандарту доказування «поза розумним сумнівом»: наявність на відеозаписі лише одного автомобіля; відсутність на дорозі будь-яких інших транспортних засобів та будь-яких інших осіб; відсутність у салоні автомобіля будь-яких інших осіб; а також не спроможність ні адвоката Ващенко М.О., ні ОСОБА_1 назвати персональні дані особи, яка за їх версією нібито керувала транспортним засобом.

При цьому, у матеріалах справи також містяться письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , яка підтвердила той факт, що 09.03.2023 року ОСОБА_1 після того, як вживав спиртні напої сів за кермо транспортного засобу та вирушив у центр с. Білокоровичі.

Також, суд вважає необґрунтованими доводи адвоката Ващенко М.О. з приводу того, що в порушення приписів законів України ОСОБА_1 не роз`яснено причину зупинки, оскільки з оглянутого судом відеозапису чітко вбачається, що працівник поліції підійшовши до автомобіля під керуванням ОСОБА_1 представився та повідомив про порушення останнім Правил дорожнього руху.

Суд звертає увагу також на те, що твердження адвоката Ващенко М.О. з приводу того, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено безпричинно або щодо того, що ОСОБА_1 не було роз`яснено причин зупинки транспортного засобу під його керуванням за своєю суттю спростовують її ж твердження з приводу того, що матеріалами провадження не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, твердження адвоката Ващенко М.О. з приводу перевищень працівниками поліції своїх службових повноважень або щодо того що ОСОБА_1 не роз`яснено його прав, в тому числі права на захист, також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Зокрема, матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції ні під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , ні під час пропозиції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медзакладі, ні під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, ні під час оформлення працівниками поліції адміністративних матеріалів, в тому числі під час складання протоколу щодо останнього, ні під час відмови останнього від підпису протоколу та отримання його копії. Матеріали провадження також не містять і даних щодо оскарження неправомірності дій патрульних поліцейських ОСОБА_1 , як і не містять результатів такого оскарження.

Суд, дослідивши відеоматеріали, що містяться на оптичному диску, встановив, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , виявивши в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, діяли відповідно до приписів законодавства України, в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», а відтак обґрунтовано, на законних підставах запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд щодо визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медзакладі, на що останній добровільно відмовився. Поліцейські правомірно та обґрунтовано склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки та ознайомили останнього зі змістом складених відносно нього адміністративних матеріалів.

Крім того, суд не бере до уваги твердження адвоката Ващенко М.О. про те, що працівники поліції змусили ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки з фабули протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, доводи сторони захисту наведені нею у письмових поясненнях не підтверджуються належними та допустимими доказами та повністю спростовуються наявними в матеріалах провадження дослідженими даними та не свідчать про те, що ОСОБА_1 не може бути визнаний суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, дослідивши і оцінивши зібрані у справі докази, які є достовірними, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, зібрані з дотриманням порядку, встановленого КУпАП, у їх сукупності, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

При обранні міри адміністративного стягнення враховується характер та обставини адміністративного правопорушення, його наслідки, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, тому суд вважає за необхідне визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обрати йому адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст. 283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф перерахувати на рахунок отримувача (стандарт ІВАN) UA0006001, Отримувач ГУК в Житомирській області, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37976485, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536, 80 грн., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар