Справа № 583/5711/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

09.11.2023 об 11.40 год. в магазині «Колосок» по АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 здійснював торгівлю тютюновими та алкогольними виробами не маючи ліцензії на їх продаж. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за вищевказаною адресою. 09.11.2023 на полицях у його магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » дійсно стояли алкогольні напої та цигарки з цінниками,при цьому ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими напоями станом на 09.11.2023 він не мав. ОСОБА_1 зазначив, що торгівлю цим товаром він не здійснював, а просто виставив його на полицю і повісив на них цінники.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, врахувавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доходжу наступного висновку.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас, положеннями ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч. 1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно вимог п.7 ст.7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

За приписами ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно вимог ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у разі порушення вимог ст. 15 Закону до суб`єктів господарювання застосовується відповідальність, у передбаченому законом порядку.

Ч. 3 ст. 2 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що суб`єкт господарювання може здійснювати види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, після внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо рішення органу ліцензування про видачу йому ліцензії.

Крім того, як випливає із системного аналізу норми ч. 1 ст. 164 КпАП України, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У даному випадку факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 913343 від 09.11.2023; розпискою від 09.11.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 отримав на зберігання від працівників поліції тютюнові вироби та горілчану продукцію, що була вилучена у нього 09.11.2023; фотознімками з місця вчинення адміністративного правопорушення, на яких зображені тютюнові вироби та горілчана продукція з цінниками, що виставлені на полиці.

Суд приймає зазначені вище докази до уваги, вважає їх належними та допустимими, будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду не виникає.

При цьому суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 щодо не здійснення торгівлі зазначеною продукцією та вважає їх такими, що направлені на уникнення відповідальності.

При цьому суд зважає, що ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності, про що він особисто зазначив, здійснює цю діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та підтвердив, що дійсно виставив на полиці у своєму магазині товар з цінниками, на здійснення торгівлі яким у нього на той час була відсутня ліцензія. При дослідженні фото таблиці із зображенням товару ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно той самий товар, який вилучено працівниками поліції з його магазину та який знаходився на полиці поряд з іншим товаром, який реалізується у його магазині.

Аналізуючи наведені вище норми чинного законодавства та надаючи оцінку наявним у справі доказам поряд з доводами особи, що притягається до адміністративної відповідальності, доходжу висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази в їх сукупності є вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення є такими, що узгоджуються між собою, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення та зібрані у порядку, встановленому законом.

При призначенні стягнення суд враховує характер скоєного, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті за вказане правопорушення у виді адміністративного штрафу, без конфіскації продукції, що є предметом торгівлі, яке є достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним правопорушень в майбутньому.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі, який складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: (2684 грн. х 0,2)=536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 155-1, ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок без конфіскації продукції, що є предметом торгівлі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко