Справа № 455/1328/23 Головуючий у 1 інстанції: Кушнір А.В.
Провадження № 33/811/1493/23 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Поліщук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Поліщук Ірини Миколаївни на постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 вересня 2023 року

в с т а н о в и в :

постановою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 вересня 2023 року

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жителя

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього із врахуванням вимог ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн 80 коп.

ОСОБА_1 визнаний виним у тому, що він 20.06.2023 о 11:00 год. в пункті пропуску «Смільниця - Кросценко» під час перевірки документів на виїзд з України пред`явив на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Республіки Італії № НОМЕР_1 виданий 21.02.2023 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується витягом з ДМСУ Форма-1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому наявність паспорта громадянина Республіки Італії є порушенням громадянином України ОСОБА_1 , який відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах, Україною визнається лише громадянином України, вимоги статтей 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57, тобто ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів.

Крім того, 22.06.2023 о 09:27 год. ОСОБА_1 в пункті пропуску «Смільниця - Кросценко» під час перевірки документів на виїзд з України пред`явив на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Республіки Італії № НОМЕР_1 виданий 21.02.2023 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується витягом з ДМСУ Форма-1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому наявність паспорта громадянина Республіки Італії є порушенням громадянином України ОСОБА_1 , який відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах, Україною визнається лише громадянином України, вимоги статтей 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, тобто ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів.

На постанову судді захисник Поліщук І.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, закрити проваддження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ОСОБА_1 приблизно у 1995-1996 роках був вивезений батьками до Італійської Республіки, де постійного проживає у м. Ліворно (провінція Ліворно).

05.04.2004 ОСОБА_1 отримав громадянство Республіки Італія. Весь цей час, в тому числі і з 24.02.2022 (з початку повномасштабного вторгнення росії в Україну) ОСОБА_1 приїжджав періодично в Україну, оскільки у нього у м. Стрию проживає бабуся, яку він провідував.

Відповідно до витягу, наданого ДПС України від 30.06.2023 щодо перетинання державного кордону України у період з 08.11.2017 по 27.06.2023 громадянином Італії ОСОБА_1 , останній перетинав державний кордон України в 2022 році двічі.

15.09.2022 в`їхав через прикордонний пункт Краківець, пред`явивши паспорт громадянина Італії НОМЕР_2 та 05.10.2022 виїхав з території України через прикордонний пункт Краківець, пред`явивши паспорт громадянина Італії НОМЕР_2 , та 09.10.2022 в`їхав через прикордонний пункт Краківець, пред`явивши паспорт громадянина Італії НОМЕР_2 , та 04.01.2023 виїхав з території України через прикордонний пункт Краківець, пред`явивши паспорт громадянина Італії НОМЕР_2 .

Також звертає увагу на те, що 04.01.2023 інспектором прикордонної служби « Краківець » було складено протокол про накладення адміністративного стягнення ЗхРУ № 015685, щодо притягнення громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП, а саме за порушення встановленого терміну перебування в Україні. Відтак останнім 04.01.2023 було сплачено штраф у розмірі 1700,00 грн.

Додатково зазначає, що 25.08.2009 Держава Україна надавала візу громадянину Республіки Італія ОСОБА_1 , на період його навчання в Національному університеті фізичного виховання і спорту України, де він навчався з 2009 по 2010 рік, як іноземний громадянин, а відтак і сплачував кошти за навчання, як іноземний громадянин.

Вважає, що дії ОСОБА_1 не суперечать положенням ст.12 Закону України «Про державний кордон України», ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року(зі змінами) щодо вимоги про перетин кордону за дійсним паспортним документом, а також узгоджуються із приписами Європейської Конвенції «Про громадянство», ратифікованої Україною.

Зазначає, що доказів того, що ОСОБА_1 , надаючи на паспортний контроль дійсний паспорт громадянина Італії, діяв з прямим умислом на перетинання кордону у незаконний спосіб, без відповідних документів, суду не надано і у матеріалах справи таких доказів не міститься, тому справа підлягає закриттю.

ОСОБА_1 , захисник Поліщук І.М. апеляційну скаргу підтримали, просили її задоволити. Додатково ОСОБА_1 вказав, що він втратив паспорт громадянина України для виїзду за кордон і ним було подано відповідну заяву до Посольства України в Італії.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступ захисника Поліщук І.М., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, як спроба незаконного перетинання кордону України без відповідних документів, й з таким висновком погодився суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Приймаючи оскаржену постанову суддя у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, врахувавши відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах установлених санкцією ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, зазначивши, що таке за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст. 23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З таким висновком погоджується й апеляційний суд.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204-1 КУпАП підтверджується наступними доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №286552 від 20.06.2023 (справа №455/1328/23 а.с. 2);

протоколом про адміністративне правопорушення серії серії ЗхРУ №283224 від 22.06.2023(справа №455/1329/23 а.с. 2);

витягом з Автоматизованої інформаційно - телекомунікаційної системи «Гарт» ПК «Оцінка ризиків» від 20.06.2023 (справа №455/1328/23 а.с. 3);

витягом з Автоматизованої інформаційно - телекомунікаційної системи «Гарт» ПК «Оцінка ризиків» від 21.06.2023 (справа №455/1329/23 а.с. 3);

копією паспорта громадянина Республіки Італія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (справа №455/1329/23 а.с. 4);

витягом з Державної міграційної служби України Форма-1, згідно якого ОСОБА_1 , 30.06.1990 видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_3 від 18.11.2016, дійсний до 18.11.2026, орган видачі: Посольство України в Італійській Республіці (справа №455/1329/23 а.с. 5).

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Покликання апелянта на те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, є безпідставним і апеляційний суд до уваги не бере.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Оскільки громадянин України ОСОБА_1 під час перетину державного кордону України у міжнародному пункті пропуску «Смільниця-Кросценко» всупереч ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України пред`явив для паспортного контролю на виїзд з України паспорт громадянина Республіки Італія для виїзду за кордон, а не паспорт громадянина України для виїзду за кордон (який є відповідним для громадян України документом), то суд першої інстанції обгрунтовано визнав його винним у тому, що він вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів (такі дії становлять об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП), й з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника Поліщук І.М. про те, що ОСОБА_1 отримав громадянство Республіки Італії, а паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_3 ним було втрачено, тому ОСОБА_1 не може нести відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними, та мотивує наступним.

Так, ст. 4 Конституції України проголошено, що в Україні існує єдине громадянство. Поняття єдиного громадянства визначається у ч. 1 ст. 2 Закону України від 18.01.2001 №2235-ІІІ «Про громадянство України», як один із принципів законодавства України про громадянство. Єдине громадянство держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про громадянство України» громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в заклад охорони здоров`я, заклад освіти або інший дитячий заклад, у дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народжений у м. Стрию, Львівської області Україна, а тому є громадянином України, та незважаючи на отримання паспорта громадянина Республіки Італія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у правових відносинах з Україною, ОСОБА_1 визнається лише громадянином України.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) є одним із документів, які дозволяють перетин державного кордону громадянам України. Він також є підтвердженням громадянства України осіб, які виїхали з України на постійне місце проживання до інших країн.

Доводи захисника Поліщук І.М. про те, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП за порушення встановленого терміну перебування в Україні, не може бути підставою для скасування постанови, оскільки надання оцінки постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП, підлягає окремому апеляційному оскарженню і такій не може надавить оцінка апеляційним судом під час апеляційного перегляду постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про помилковість та необґрунтованість висновку суду першої інстанції є безпідставними.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Поліщук І.М. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах