Справа № 168/574/23 Провадження №33/802/715/23 Головуючий у 1 інстанції:Хаврона О. Й.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 Хомича Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Старовижівського районного суду Волинської області від 18.10.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28.06.2023 року о 06.55 годині в смт. Стара Вижівка по вулиці Ковельська керував автомобілем марки «Citroen Jumpy», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в лікувальному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.43-44).

Не погоджуючись із постановою судді особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Вважає, що постанова винесена судом з порушенням вимог процесуального та матеріального права і є такою, що підлягає скасуванню. Вказує на те, що судом не дотримані вимоги закону, а накладене на нього адміністративне стягнення судом відбулось без врахування всіх обставин, які потрібно врахувати при застосуванні заходів адміністративного впливу.

Під час розгляду справи в суді його захисником Хомичем Ю.В. зверталась увага суду на ряд порушень, які мали місце при складанні протоколу щодо нього, а саме що відеозапис з нагрудної боді камери поліцейського не є безперервним, автомобіль зупинили не працівники поліції, а працівники ТЦК, ніхто з присутніх при складанні протоколу не зазначив про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Самостійне проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в місцевому закладі охорони здоров`я навпаки підтверджує той факт, що він був послідовний у своїх діях та добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння (а.с.46-47).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №072174 від 28.06.2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.3);

-рапортом помічника чергового відділу поліцейської діяльності №1 (смт Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 28.06.2023 року (а.с.5);

-письмовими поясненним ОСОБА_2 від 28.06.2023 року (а.с.6);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.06.2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.8);

-відеозаписом з нагрудних боді-камер інспекторів поліції (а.с.10, 36).

Згідно відгуку-характеристики, складеної поліцейським відділу реагування патрульної поліції Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Рожка Р. вбачається, що згідно бази ІІПС «ІПНП» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності в період останнього календарного року не притягувався (а.с.7).

Також згідно довідки, складеної інспектором сектору адміністративної практики Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Портянко І. вбачається, що громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно бази ІКС ІПНП України Центром 5641 видано з 26.11.2019 року по 26.11.2049 рік посвідчення водія серії НОМЕР_2 (а.с.9).

При розгляді справи місцевим судом були допитані в якості свідків працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Взяті показання свідків судом першої інстанції належним чином обґрунтовані.

Досліджений судом першої інстанції консультаційний висновок спеціаліста № 142 від 28.06.2023 року, складений Старовижівською багатопрофільною лікарнею за результатами огляду ОСОБА_1 ,згідно якого висновок спеціаліста «тверезий» (а.с.27) вірно не взято судом до уваги, оскільки проведення такого огляду не відповідає вимогам ст.266 КпАП України та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджений наказом МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735. Крім цього наданий висновок не може бути належним доказом, який би спростовував винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, яка в даному випадку передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння,а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, аналогічні тим, що були предметом дослідження під час розгляду справи у суді першої інстанції, та не заслуговують на увагу апеляційного суду, так як не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи як судом першої інстанції, так і під час розгляду справи апеляційним судом.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, а також наведені ним та його захисником в ході розгляду справи апеляційним судом, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.