Справа № 466/7227/23
Провадження № 3/466/2336/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Невойт П.С., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працездатного, не вказав місце праці, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (зазначене в протоколі місце проживання: АДРЕСА_2 ) -

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 02.07.2023 о 00:45 год у м.Львів на пр.Чорновола, 45-А керував транспортним засобом «Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці у встановленому законом порядку та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив свою винуватість у вчиненні правопорушення, через адвоката подав два клопотання про закриття провадження у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. В останнє судове засідання не прибув.

Захисник Гриневич М.М. подав до суду письмові пояснення в яких вказує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані крайньої необхідності задля допомоги своєму другу ОСОБА_2 , який потребував термінової госпіталізації у зв`язку із травмою голови, а тому просить суд закрити справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із вчинення вказаних дій в стані крайньої необхідності.

03.11.2023 року подав вдруге письмове клопотання та просить суд закрити справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП при цьому мотивує, що при складенні протоколу порушений порядок складання, не досліджено обставин, які б виключали вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Зокрема зазначає, що не доведено факт водіння автомобілем, на відеозаписі відсутні дані про розяснення прав особі під час затримання, відсутня фіксація факту відмови водія від проходження огляду на стан спяніння, протокол складений без присутності двох свідків і т.ін. В судовому засіданні 27.11.2023 року адвокат М.Гриневич підтримав письмові пояснення, просив закрити провадження у справі.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гриневича М.М., ознайомившись з клопотанням адвоката Гриневича М.М., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, а також відено з камер 471282, 470298, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У даній справі встановлено, що 02.07.2023 о 00:45 год в м.Львові що на пр.Чорновола, 45-А, поліцейськими в комендантську годину зупинено транспортний засіб «Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та перевірявся транспортний засіб, а саме його багажник (відео запис 4 о 00.45 год.). З цього моменту видно, що поліцейські на проспекті ОСОБА_3 зупиняють усі автомобілі, т.я. діє комендантська година, і о 00.45 год. зупинили автомобіль «Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_1 за кермом якого був ОСОБА_1 , який і відкрив багажник. Цим спростовується пояснення захисника, що не доведено водіння ОСОБА_1 автомобілем.

Під час спілкування було виявлено, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у нього був різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що невідповідає обстановці. Під час спілкування з поліцейським, останній повідомив водія про необхідність пройти огляд на стан спяніння, т.я. він бачить ознаки алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю (відеозапис 1 00.51 год.). Що також спростовує твердження захисту, щоне було пояснень з приводу чого наявна вимога до водія про проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

В процесі спілкування з поліцейським з часу запинки о 00.45 год. і до 01.13 год. ОСОБА_1 від проходження огляду на місці на визначення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку та в медичному закладі відмовився.

Також з огляднутого відео о 00.51 год. вбачається, що ОСОБА_1 , пропонується продути прилад Драгер та надається для вибору кілька муштуків, які є запакованими. Цим також спростовується пояснення сторони захисту, що надавася прилад вже підготовлений для фіксування негативного результату.

Обгрунтування захисту про те, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння, т.я. не чути його чіткої і зрозумілої відмови, суд оцінює критично. Неодноразово працівник поліції звертався до ОСОБА_1 як до водія з вимогою пройти огляд на місці за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі, запис о: 00.53 год, 01.13 год. При цьому водій не бажав дати відповідь, хоча був поруч з поліцейським та мав можливість чфтко зрозуміти його вимогу. В одному випадку розвернувся від поліцейськго та пішов, в іншому почав розмовляти по телефону.

У подальшому ОСОБА_1 було відсторонено від керування автомо- білем та на нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання своєї винуватості, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №156600 від 02.07.2023 за ч.1 ст.130 КУпАП, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення; рапортом інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Романа Троць від 02.07.2023.

Щодо клопотання адвоката Гриневич М.М. про закриття справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАПу зв`язку з вчинення дії собою в стані крайньої необхідності, на думку судді, воно не підлягає до задоволення, в зв`язкуз тим що суд не погоджується із доводами сторони захисту в тому, що за вказаних ним обставин ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності. За тих обставин, що людина отримала тілесні ушкодження, то станов на час керування ОСОБА_1 ТЗ, його овариш вже був доставлений у лікарню каретою швидкої допомоги під наглядом лікарів.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Однак факт вчинення правопорушення у стані крайньої необхідності в даній справі не установлений.

Так, в постанові від 21 грудня 2018 року в справі № 686/5225/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зауважив, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9а Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст.130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, зважаючи на конкретні обставини справи, а тому зазначені в клопотанні обставини не можуть вважатись такими, що є підставою для закриття справи у зв`язку з вчинення дій особою в стані крайньої необхідності.

Суд, розглянувши клопотання, вважає, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки правопорушення, яке вчинене ОСОБА_1 є грубим порушенням Правил дорожнього руху України, що може суттєво впливати не тільки на можливість адекватно керувати транспортним засобом, а також, стосується безпеки інших учасників дорожнього руху.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені частиною 2 статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 536 грн.80 коп.

Керуючись ст. 33, 40-1, 130, 221, 279, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів ГУК у Львівській області 21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294, Банк отримувача ГУ ДКСУ у Львівській області, Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0013001, Код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП, на користь державного бюджету України (Отримувач коштів ГУК Львiв/Шевченківський р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0013955, Код класифікації доходів бюджету 22030101 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП, що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня постановлення постанови.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя П. С. Невойт