Справа № 202/3844/23
Провадження № 3/202/2865/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, р.н.о.к.п.п. в матеріалах справи відсутній,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

13.02.2023 року 19:50 год. в м. Дніпро, Індустріальний р-н, вул. Дніпросталева, 4, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою «Alcotest Drager 7510 AR MF» результат 2,7%, що було зафіксовано на нагрудну камеру «Body Cam» 471986.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що він дійсно був у стані алкогольного сп`яніння, але автомобілем не керував. За кермом автомобіля був хлопець на ім`я ОСОБА_2 , його прізвища та адреси щоб повідомити суду він не знає, а забезпечити явку до суду не може, оскільки ОСОБА_2 служить. Поліцейським про це він говорив.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки алкогольного сп`яніння визначено п.1.3 Інструкції, серед яких виявлені інспектором поліції у ОСОБА_1 ( згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів) запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про законність висунутих інспектором поліції вимог до водія ОСОБА_1 про проведення огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Так, незважаючи на невизнання своєї вини, провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи:

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, під час якого поліцейським застосовувалися технічні засоби відеозапису,

-результатом тестування ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів із показником 2,17%,

-диском із відеозаписом із камер спостереження ТОВ «Фірма «ВІП Гарант», з якого вбачається, що автомобіль білого кольору під`їхав на територію підприємства та з нього вийшов водій та пасажир чоловічої статі,

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 , згідно яких 19.02.2023 року він бачив як до ТОВ «Фірма «ВІП Гарант» під`їхало авто Фольксваген Каді з якого вийшли два чоловіка та почали конфліктувати з співробітником охорони, після чого було викликано поліцію. По приїзду поліцією затримано одного з них та отримано запис з відеокамер спостереження щоб встановити особу, яка була за кермом, так як вони обидва були п`яні. Після перегляду відео, ним було впізнано особу, яка була за кермом,

-відеозаписом з нагрудної камери поліцейського ( 20-29 хв. запису) під час якої співробітник підприємства на якому виник конфлікт вказав, що автомобілем керував чоловік в комбінезоні та вказав саме на ОСОБА_1 , пізніше зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на переконання суду, є такими, що доповнюють одне одного та підтверджують що саме він керував транспортним засобом.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, суд вважає неспроможними, оскільки це повністю спростовується письмовими поясненнями ОСОБА_3 який вказав на ОСОБА_1 як особу, яка керувала транспортним засобом в момент його зупинки біля ТОВ «Фірма «ВІП Гарант», а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського ( 20-29 хв. запису), під час якої співробітник підприємства на якому виник конфлікт вказав, що автомобілем керував чоловік в комбінезоні та вказав на ОСОБА_1 .

Суд вважає зайняту ОСОБА_1 позицію про те, що він не керував транспортним засобом способом ухилення від відповідальності, оскільки під час судового засідання він заявляв про керування транспортним засобом невідомим чоловіком на ім`я ОСОБА_2 ( при тому що на відео питав де ОСОБА_4 ), однак надати особисті дані для виклику даного свідка, ОСОБА_1 не зміг.

Крім того, згідно диску із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, вже під час складання протоколу ОСОБА_1 намагався спотворити власне прізвище, називаючись ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що свідчить про направленість його дій на уникнення відповідальності.

При цьому, суд зауважує, що перебуваючи ще на території ТОВ «Фірма «ВІП Гарант» ТОВ ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та лише після адміністративного затримання та доставки до відділку поліції сказав що автомобілем керував не він.

Враховуючи викладене, спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом та у звязку з чим необхідність призначення стягнення передбаченого санкцією у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 213, 221, 283 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнувши суму за реквізитами Отримувач коштів- : Головне управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області/21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0004001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; найменування коду класифікації доходів бюджету- призначення платежу:(Серіята № протоколу);21081300 Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дор. руху).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь Державної судової адміністрації України у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. (отримувач коштів: УК в Індустріальному районі м.Дніпра/Індустріальний район м.Дніпра/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0004630; код класифікації доходів бюджету: 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Роз`яснити порушнику, що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника та з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Маринін