Справа № 163/965/23 Провадження №33/802/700/23 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника адвоката Долі Г.О., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Долі Г.О. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 04 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він о 16:21 годині 26 квітня 2023 року, керуючи автомобілем "ДАФ", номерний знак НОМЕР_1 , з причепом "Шміт", номерний знак НОМЕР_2 , по вулиці Прикордонників в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній захисник Доля Г.О. вважає постанову судді незаконною. Зазначає, що ОСОБА_1 в судовому засіданні не був присутній, оскільки не був повідомлений про час та місце розгляду справи, копію постанови отримана засобами поштового зв`язку лише 28 вересня 2023 року, а тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню. Вказує на те, що ОСОБА_1 не були належним чином роз`яснені його процесуальні права. Посилається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а спав в ньому. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 196784 від 26 квітня 2023 року складеного щодо нього за порушення вимог п.2.5 ПДР, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, а також відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого зафіксовано ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови (а.с.3), відеозаписами з з бодікамер працівників поліції (а.с.4), а також іншими матеріалами справи.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відеозаписи які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена належним чином.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки вони є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Згідно відеозапису з бодікамер працівника поліції, поліцейський підійшов до автомобіля "ДАФ" та попросив водія відігнати транспортний засіб, оскільки він заважав проїзду іншим учасникам руху, після чого ОСОБА_1 від`їжджає автомобілем. В подальшому, під час спілкування з водієм поліцейський, виявивши ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. При цьому, така пропозиція висловлювалась працівником поліції неодноразово, однак водій відмовився від проходження такого огляду. В подальшому працівник поліції роз`яснив водію його права та обов`язки, в тому числі право на правову допомогу. Крім того, ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими неодноразова зазначав, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому, після складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, поліцейський повністю зачитав його зміст, після чого ОСОБА_1 в ньому власноручно розписався (а.с.4).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Вказаними відеозаписами повністю спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки на них зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ..

Апеляційним судом у повному обсязі досліджені та проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.

Наявність в матеріалах справи фрагментів відеозаписів та інших доказів, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.5 ПДР, а тому є допустимими і належними доказами.

На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Що ж стосується доводів сторони захисту про те, що працівники поліції заставили ОСОБА_1 керувати транспортним засобом, а потім вже склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення є голослівними, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався до відповідних органів із скаргами на неправомірні дії працівників поліції. Не надано таких підтверджень стороною захисту і під час апеляційного розгляду.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не вручалось направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, що в свою чергу тягне скасування оскаржуваної постанови та свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, яке ставиться йому у провину, є необґрунтованими, так як ні вимоги ст.266 КУпАП, ні положення Інструкції не передбачають обов`язку вручення водію направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як убачається із матеріалів справи такий огляд ОСОБА_1 не проводився, оскільки він відмовився від проходження такого огляду (а.с.4).

Також не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис не є безперервним, а тому не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з таких мотивів.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Наявність в матеріалах справи фрагментів відеозаписів та інших доказів, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.5 ПДР, а тому є допустимими і належними доказами.

Твердження апелянта про нероз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.268 КУпАП, є безпідставними, оскільки повністю спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, згідно якого поліцейський оголосив ОСОБА_1 його права (а.с.4).

Крім того, у відповідній графі протоколу щодо ОСОБА_1 міститься його власноручний підпис про те, що йому було роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України (а.с.1).

Що ж стосується доводів апелянта про те, що поліцейськими було порушено процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не було запрошено двох свідків, то такі доводи не можуть братись апеляційним судом до уваги, так як вони суперечать вимогам ч.2 ст.266 КУпАП, згідно яких огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

В даній справі поліцейським було застосовано спеціальні технічні засоби, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1, 4). В даному випадку залучення свідків не вимагалось положеннями ч.2 ст.266 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Долі Г.О. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 04 травня 2023 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов