Справа № 752/4750/23
Провадження №: 3/752/2762/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 квітня 2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 266653 від 24.02.2023 ОСОБА_1 інкримінується порушення термінового заборонного припису АА № 120876 від 24.02.2023, за наступних обставин. Так, 24.03.2023 о 21 год. 05 хв., ОСОБА_1 , будучи особою, відносно якого винесено терміновий заборонний припис, з`явилась за місцем проживання потерпілої ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та вчинила з нею сварку.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнала. Заперечувала як факт порушення термінового заборонного припису, так і факт вчинення сварки з матір`ю.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно із ч.1 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність як за вчинення домашнього насильства, так і за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

У якості доказів винуватості ОСОБА_1 у порушенні термінового заборонного припису до протоколу долучено рапорт оперативного чергового Голосіївського УП від 24.02.2023, пояснення ОСОБА_2 та ксерокопію термінового заборонного припису.

Так, з даних рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 24.02.2023 встановлено, що 24.02.2023 о 21 год. 13 хв. на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її мати ОСОБА_2 виганяє її з дому та погрожує вбивством.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 24.02.2023 встановлено, що 24.02.2023 близько 21 год. її дочка ОСОБА_1 з`явилася за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 та вчинила з нею сварку, тим самим порушила терміновий заборонний припис.

Дослідити зміст термінового заборонного припису та надати йому оцінку, суд позбавлений можливості, оскільки якість його ксерокопії не дозволяє з`ясувати його зміст.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 категорично заперечувала факт порушення термінового заборонного припису та вчинення сварки з матір`ю за зазначених у протоколі обставин.

За наслідками дослідження наявних у справі документів - протоколу, рапорту, письмових пояснень ОСОБА_2 , а також вислухавши пояснення ОСОБА_1 , судом не встановлено факту порушення нею термінового заборонного припису та вчинення сварки з матір`ю.

Тим більш, як встановлено з досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема рапорту оперативного чергового дії ознаками домашнього насильства були вчинені ОСОБА_2 по відношенню до її дочки ОСОБА_1 .

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а також враховуючи такі засади провадження як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності винуватості, суд приходить до висновку про відсутність як самої події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП у діях ОСОБА_1 за ознаками невиконання термінового заборонного припису, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження за відсутності подій і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, ч.1 ст. 173-2, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 173-2, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.