провадження №3/336/2765/23
ПОСТАНОВА

іменем України

23 травня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Людмила Василівна, розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м.Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , військовослужбовець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби, який проходить військову службу на посаді водія 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , 07.04.2023 року, перебував в АДРЕСА_2 та виконував службові обов`язків з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, неадекватна поведінка, яка не відповідає наявній обстановці), що підтверджується актом №3/13 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 07.04.2023 року. Огляд проводився за допомогою технічного засобу - газоаналізатора АлкоФор №505, тест №00016, результат тесту 1,634 проміле.

Свідками правопорушення зазначено: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене вище, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані, виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби нетверезому стані в умовах воєнного стану.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, приходжу до висновку про повернення адміністративної справи враховуючи наступне.

Згідно зі ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 278 КпАП України, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, законом України N 475/97-ВР. 11 вересня 1997 року Конвенція набула чинності для України, після чого в України виникло міжнародно-правове зобов`язання забезпечити додержання конвенційних гарантій, зокрема і тих, які передбачені статтею 6 Конвенції, на національному рівні. Держава також визнала для себе обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем їх вчинення.

Відповідно до статті 15 КУАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт. У разі притягнення таких осіб до відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі направлення особи, яка вчинила таке насильство, на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, здійснюється на загальних підставах.

Інші, крім зазначених у частині першій цієї статті, особи, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів або спеціальних положень про дисципліну, у випадках, прямо передбачених ними, несуть за вчинення адміністративних правопорушень дисциплінарну відповідальність, а в інших випадках - адміністративну відповідальність на загальних підставах.

При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Положеннями частини першої ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до частини другої ст. 172-20 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Частина третя ст. 172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Об`єктом правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби. При цьому кваліфікуючою ознакою правопорушення є його вчинення в умовах особливого періоду.

Відповідно до статей 276, 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до роз`яснень п. 12 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою, або без додержання вимог статті 256 цього КУпАП вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушення вчинено на території АДРЕСА_2.

Відповідно до статей 276, 277 КУпАП дана справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, для даної категорії справ альтернативної підсудності не передбачено.

Справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.3 ст.172-20 КУпАП, розглядаються виключно за місцем вчинення правопорушення.

Місцем вчинення правопорушення є місце, де було вчинено (допущено) протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність (не вчинено необхідну дію).

Отже, згідно діючих норм КУпАП, відносно справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 172-20 КУпАП, альтернативної підсудності не встановлено і діє загальне правило, визначене ч. 1 ст. 276 КУпАП.

Відповідно до висновку Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП від 26.05.2015 року N 5-рп/2015 передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. В аспекті цього питання необхідно розуміти, що використане словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу серії НОМЕР_1 №54 про військове адміністративне правопорушення, місцем вчинення правопорушення зазначено на території АДРЕСА_2, що не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Місце вчинення правопорушення - на території АДРЕСА_2, що територіально відноситься до Новомиколаївського районного суду Запорізької області.

Територіальна юрисдикція Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на АДРЕСА_2, не поширюється.

Матеріали провадження не містять документів, які б давали підстави передбачені ст. 276 КУпАП для його розгляду Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Суд, звертає увагу на те, що порушення правил територіальної підсудності має наслідком порушення прав особи, зокрема права на "суд, встановлений законом", що є міжнародною гарантією, визначеною статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин Шевченківський районний суд м. Запоріжжя позбавлений можливості розглянути вказану справу, оскільки такий розгляд буде виходити за межі його компетенції та буде порушенням ст. 276 КУпАП, що у подальшому може слугувати приводом для оскарження та скасування прийнятого по суті рішення в апеляційній інстанції.

Таким чином, дана справа підлягає поверненню для належного оформлення до Військової частини НОМЕР_1 , оскільки при направленні до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя було порушено вимоги територіальної підсудності, відносно справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 КУпАП, положення закону щодо альтернативної підсудності не розповсюджуються, та такі розглядаються виключно за місцем вчинення правопорушення.

Оскільки вказані недоліки є суттєвими і унеможливлюють розгляд справи по суті, зазначений адміністративний матеріал підлягає поверненню на доопрацювання.

При цьому, відповідно до змісту ст.257 КУпАП, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складання, направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року N 329, справа подається уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, своєму командиру (начальнику) військової частини (начальнику органу військового управління, органу управління Служби правопорядку, органу управління ДССТ), для розгляду та подальшого її направлення до районного, районного у місці (міського, міськрайонного) суду за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, що КУпАП не передбачає самостійного направлення справи за підсудністю до належного суду.

Враховуючи наведене, вважаю, що адміністративний матеріал слід повернути до Військової частини НОМЕР_1для подальшого її спрямування до суду з дотриманням правил підсудності, оскільки дана справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 14, 172-20, 245, 256, 276, 277, 278, 283 КУпАП, суддя, -

постановив:

Матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м.Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , військовослужбовець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повернути до Військової частини НОМЕР_1 , для подальшого її спрямування до суду з дотриманням правил підсудності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: