Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3510/23
П О С Т А Н О В А

20 листопада 2023 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1 , непрацюючої, за ч.2 ст.184 та ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшли матеріали з ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 та ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАД №043718 від 24.08.2023 03.08.2023 о 10 год.00 хв. ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання та виховання своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме зловживає спиртними напоями, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу серії ВАД №043719 від 23.08.2023 23 серпня 2023 року о 10 год. год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинила відносно своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнала, зазначивши, що 23.08.2023 зранку вона з дітьми збиралися на судове засідання. Ніякого домашнього насильства не було. Іноді вона може кричати на дітей, коли вони її не слухають. Того ж ранку нічого не було. Спиртними напоями вона не зловживає. Іноді вживає, але за дітьми дивиться. На неї скаржиться її тітка, з якою в неї неприязні відносини.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, допитавши в присутності представника органу опіки та піклування дітей особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в якості свідків, та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей .

Отже, з аналізу змісту ч. 1 ст. 184 КУпАП вбачається, що ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Зміст наведеної норми дозволяє констатувати, що в силу її вимог особа може бути притягнута до відповідальності за наявності в сукупності таких умов, коли вона: 1) є батьком або матір`ю дитини чи іншою особою, яка їх замінює (далі - батьки); 2) ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей; 3) ухиляється від виконання вказаних обов`язків саме відносно неповнолітніх дітей.

Аналіз приписів Закону України "Про освіту" та Закону України "Про охорону дитинства" дозволяє дійти висновку, що під невиконанням обов`язків по вихованню і навчанню дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх дітей. Ухилення батьків і осіб, що їх заміняють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності.

Окремо слід зазначити, що за змістом ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 №3 під "непіклуванням про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя" слід вважати: незабезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; неспілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; невиявлення інтересу до її внутрішнього світу; нестворення умов для здобуття нею освіти. При цьому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

В Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» законодавець визначив домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім того, в порушення положень ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце вчинення правопорушення; прізвища, адреси свідків; не надано документів на підтвердження викладеного у протоколі (акт обстеження умов проживання сім`ї, пояснення свідків).

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Однак, всупереч положенням вказаної правової норми, протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД №043718 від 24.08.2023 та серії ВАД №043719 від 23.08.2023, складені інспектором сектору ювенальної превенції Коростенського РУП лейтенантом поліції Литвинчук А.Р. відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не містять належного формулювання складу адміністративних правопорушень, які б відповідали змісту диспозиції ч.2 ст.184 та ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме: не вказано, від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, ухиляється ОСОБА_1 та не зазначено в яких же саме діях чи бездільності виразилося домашнє насильство.

До вказаних протоколів про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення ОСОБА_1 від 23.08.2023, з яких слідує, що ОСОБА_4 в ході виховного процесу, інколи вживає нецензурну лайку в адресу своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .,

З письмових пояснень неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 іноді вчиняє психологічне насильство до неї та її сестри, тобто мати може іноді кричати та сваритися на них.

Поряд з цим, в судовому засіданні, в присутності представник органу опіки та піклування Гладковицької сільської ради Кобилинської Т.В. ОСОБА_2. та ОСОБА_3 повідомили, що мати не вчиняє щодо них ніякого насильства, вона може на них кричати, коли вони не помили посуд чи ще в чомусь її не слухають, але вони це сприймають нормально. Іноді навіть можуть сміятися. У них хороші відносини з матір`ю. В той день, коли вони збиралися в суд, дати не пам`ятають, ніяких сварок у них не було. Мама іноді вживає алкоголь, але не багато. Вживала, коли брат поїхав на війну. Коли це було точно не пам`ятають.

При цьому, суд звертає увагу, що до двох протоколів долучено однакові докази, а саме: реєстраційну картку звернення за 28.07.2023 від ОСОБА_5 - тітки ОСОБА_1 та письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 23.08.2023, які ніяким чином не підтверджують факти вказаних правопорушень саме у вказані в протоколах дати.

Тобто, досліджені судом докази ніяким чином не підтверджують факт ухилення ОСОБА_1 від виховання дітей 03.08.2023 та вчинення домашнього насильства 23.08.2023.

Відтак, проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібрані поліцейським, суд установив, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.184 та ч.2 ст.173-2 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.2 ст.184 та ч.2 ст.173-2 КУпАП, є недоведеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 8 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).

Згідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, за встановлених обставин та визначення правового врегулювання суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття справи.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 173-2, 184, 280, 283, п.3 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 та ч.2 с. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу даних адміністративних правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд.

Суддя: А. Л. Гришковець