Справа №463/2812/23
Провадження №3/463/1051/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Жовнір Г.Б., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 24 лютого 2023 року о 09:18 год., за адресою АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не надала доступ до житла за спільним місцем проживання, та відносно свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинила психологічне насильство, оскільки конфлікт виник у присутності дитини, чим вчинила домашнє насильство, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86 ).

Оскільки ОСОБА_1 знала, що стосовно неї складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №970160 від 28 лютого 2023 року, працівниками поліції була повідомлена, що матеріали справ будуть скеровані для розгляду до Личаківського районного суду м. Львова, була повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, однак у судове засідання повторно не з`явилася та доказів поважності причин неявки у такі суду не надала, до участі у справі захисника не залучила, пояснень по суті вчиненого правопорушення до суду не скерувала, вину та факт вчинення правопорушення не заперечила, а тому, з урахуванням того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП може проводитися у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої у відсутності ОСОБА_1 .

Вина у вчиненні ОСОБА_1 правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №970160 від 28 лютого 2023 року, заявою ОСОБА_4 .

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, вважаю, що їй слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті.

Окрім цього, відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч.2 ст. 173-2, 283, 284, 294 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн. (сто сімдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Г.Б. Жовнір