Справа № 166/1069/23 Провадження №33/802/586/23 Головуючий у 1 інстанції:Лях В. І.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

секретаря судового засідання Старенько Л.М.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 Ляльки Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 06 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , інваліда 3 групи, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 06.09.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та підданно його стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 24.07.2023 року, о 08 годині 40 хвилин на вулиці Центральній в смт. Ратне Ковельського району Волинської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 2102», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, який від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.20).

Не погоджуючись із постановою судді особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України (у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення).

Вважає постанову суду незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Суд першої інстанції при розгляді справи формально оцінив зібрані докази та матеріали, не врахував його пояснень, також не було надано йому змоги пояснити обставини події, не проведено опитування можливого свідка, вказаного у його заяві, не враховано його інші аргументи по справі.

Вказує на те, що було безпідставне зупинення транспортного засобу працівниками поліції. Зупинення транспортного засобу відбулося за явно надуманими причинами та підставами, оскільки ним абсолютно ніяких порушень правил дорожнього руху на той момент не допускалося. Під час підходу до автомобіля працівник поліції не представився належним чином, поліцейський ОСОБА_2 просто підійшов до техніки та практично зразу ж почав звинувачувати його у тому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вказує на те, що йому належним чином не були роз`ясненні вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КпАП України. Також працівниками поліції було порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Не дивлячись на його зайнятість він не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі охорони здоров`я. Проте, його туди ніхто не хотів і не бажав супроводжувати.

Відеозапис з бодікамер працівників поліції не є безперервним, що є також грубим порушенням вимог Наказу МВС України від 18.12.2018 року № 1026. Копію другого примірника протоколу йому не було вручено ні в той день, ні на протязі наступного (а.с.23-30).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072428 від 24.07.2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.1);

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 24.07.203 року (а.с.2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.07.2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.3);

- відеозаписом з боді-камер працівників поліції (а.с.6).

Згідно довідки, складеної інспектором відділу реагування патрульної поліції Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Хилюка Б., вбачається, що згідно бази ІІТС «ІПНП» громадянин ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності (а.с.4).

Також згідно довідки, складеної старшим інспектором адміністративної практики Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Крайнік О. вбачається, що станом на 24.07.2023 року згідно бази ІКС ІПНП громадянину ОСОБА_1 видавалося посвідчення водія (а.с.7).

В ході розгляду справи апеляційним судом був допитаний в якості свідка працівник поліції ОСОБА_3 , який пояснив, що ним із напарником на блокпосту було зупинено транспортний засіб за кермом якого перебував ОСОБА_4 . Під час спілкування із водієм при перевірці документів та транспортного засобу на перевезення заборонених предметів, у нього були явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме відчутно різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Водієві було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Драгер на місці зупинки транспортного засобу, на що водій відмовився. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, на що вони також отримали відмову. Відповідно на водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КпАП України.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Крім того долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи із нагрудних боді-камер працівників поліції не дають суду підстав вважати, що внаслідок зупинення відеозапису було втрачено відомості, які могли б суттєво вплинути на розгляд даної справи. Таким чином відсутність безперервного відеозапису, на що посилається апелянт, жодним чином не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, оскільки ні апелянт, ні сторона захисту не довела, що події чи обставини, які відбулися поза відеозаписом, спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

Таким чином вищенаведені та усі інші доводи ОСОБА_1 та його захисника, які викладені в апеляційній скарзі та наведені ними в ході розгляду справи апеляційним судом, щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, шляхом закриття провадження у справі.

Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 06 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.