ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/932/23 Головуючий суддя І інстанції Новіченко Н. В.
Провадження № 33/818/453/23 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року

Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі адвоката Павленко М.О. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Павленко М.О. на постанову Московського районного суду м. Харкова від 21 березня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Як встановив суд 28.01.2023 року о 13:25 год. у м. Харкові на перехресті вул. Спартака та пр. Героїв Харкова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» та допустив зіткнення з автомобілем «Кіа Ceed», реєстраційний номер НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі представник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Павленко М.О. просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що суддя суду першої інстанції зробив помилковий висновок про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення доведена в повному обсязі та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення' серії ААД№ 456181 від 28.01.2023; схемою місця ДТП від 28.01.2023р.поясненням ОСОБА_2 ( надалі- водій автомобіля КіаСееd).

Водночас судом належним чином не враховано обставини даного ДТП, оскільки не взято до уваги швидкість руху іншого водія ОСОБА_2 , а саме чи дотримувався він швидкісного режиму пересування у місті.

В той же час Водій автомобіля КіаСееd ОСОБА_3 рухався по третій полосі (їхав по трамвайним коліям) по проспекту Героїв Харкова (згідно схеми місця ДТП, яка сталася 28.01.2023р. о 13-25 хв. на перехресті вул. Спартака та проспекту Героїв Харкова).

З цього вбачається, що автомобілі, які рухались по 1 та 2 коліям, зупинились, а водій ОСОБА_3 , який здійснював випередження, продовжив рухатися, порушивши п. 18.4. ПДД, внаслідок чого сталося ця ДТП. ( В іншому разі потерпілими були б водії, які рухалися по 1-й та 2-й коліям).

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Як вбачається з відомостей, що є наявними в матеріалах справи, суд першої інстанції не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 щодо порушення Правил дорожнього руху України.

Переглядаючи оскаржувану постанову в межах доводів поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її законність та обґрунтованість, виходячи з наступного.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме відомості, що містяться у: протоколом про адміністративне правопорушення від 28.01.2023 серії ААД № 456181, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- схемою місця ДТП від 28.01.2023, яка підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди без зауважень та заперечень;

- поясненнями ОСОБА_3 .

Апеляційний суд погоджується із тим, що надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Відтак вони поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що дорожньо-транспортна пригода виникла через порушення потерпілим п. 11.8 Правил дорожнього руху, оскільки він їхав по трамвайним коліям, є безпідставними та вже перевірена судом першої інстанції із висновком якого погоджується апеляційний суд.

Так, згідно з п. 11.8. Правил дорожнього руху по трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, дозволяється рух за умови, що це не заборонено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою, а також під час випередження, об`їзду, коли ширина проїзної частини недостатня для виконання об`їзду, без виїзду на трамвайну колію. На перехресті дозволяється виїжджати на трамвайну колію попутного напрямку в тих самих випадках, але за умови відсутності перед перехрестям дорожніх знаків 5.16 - 5.19.3.

Між тим, матеріали провадження не містять даних про те, що, що на ділянці, де відбулась дорожньо-транспортна пригода, були встановлені дорожні знаки чи дорожня розмітка, які б забороняли потерпілому їхати по трамвайним коліям, стороною захисту суду надано не було а ні в суді першої інстанції , а ні під час апеляційного розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

В той же час, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Як встановлено судом першої інстанції, водій автомобіля КіаСееd ОСОБА_3 (їхав по трамвайним коліям) по проспекту Героїв Харкова, тобто рухався по третій полосі (згідно схеми місця ДТП, яка сталася 28.01.2023р. о 13-25 хв. на перехресті вул. Спартака та проспекту Героїв Харкова).

Натомість органом, який складав протокол про адміністративне правопорушення не з`ясовано, з якою швидкістю рухався автомобіль «Кіа Ceed», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та чи міг його водій ОСОБА_3 за встановлених об`єктивних обставин, за умови дотримання швидкісного режиму виявити для себе перешкоду при перетині перехрестя або уникнути зіткнення з транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 внаслідок належного дотримання вимог ПДР України.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд, дійшов висновку, що матеріали справи стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП підлягають направленню до органу поліції, який його склав, для дооформлення та вирішення питання щодо необхідності складання протоколу стосовно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Павленко М.О. - задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 21 березня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

На підставі ст.294 КУпАП, матеріали адміністративного правопорушення повернути до органу поліції, який його склав, для дооформлення та вирішення питання щодо необхідності складання протоколу стосовно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева