ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року суддя Солом`янського районного суду м.Києва Демидовська А.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в К.О. «Муніципальна охорона», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 13.09.2023 року об 08 год. 09 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda 626», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Гарматній, 49 у м.Києві, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_2 , вчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, що призвело до наїзду на пішохода, чим порушив вимоги п.п.2.3.б, 18.1 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Унаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 13.09.2023 року об 08 год. 09 хв. він керував транспортним засобом «Mazda 626», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Гарматній, 49 у м.Києві. наближавшись до пішохідного переходу, який був вільний від людей, як зненацька вибіг пішохід ОСОБА_2 , останній біг оскільки запізнювався на пари до університету.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, серед яких: письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с.3), матеріали перевірки за фактом дорожньо-транспортної пригоди (а.с.5-21), суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п.2.3.б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.18.1 Правил дорожнього руху, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda 626», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Гарматній, 49 у м.Києві, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_2 , вчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, що призвело до наїзду на пішохода.

Крім того, враховуючи те, що автомобіль «Mazda 626» рухався до нерегульованого пішохідного переходу та судом не встановлено будь-яких порушень п.18.1 Правил дорожнього руху, судом також не встановлено та у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано яку саме дорожню обстановку останній не врахував у порушення п.2.3.б Правил дорожнього руху.

Обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, заперечив ОСОБА_1 , пояснивши безпосередньо у судовому засіданні, що завчасно перевірив (оглянув) пішохідний перехід.

Таким чином, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, заперечуються як ОСОБА_1 , так і доказами. До матеріалів справи не долучено жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, та жодним чином не доводять того, що ОСОБА_1 , порушив п.п.2.3.б, 18.1. Правил дорожнього руху, в результаті чого відбулася ДТП.

Будь-які експертизи та дослідження з приводу можливості уникнення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, не врахування ним дорожньої обстановки чи місцезнаходження його транспортного засобу на проїзній частині, не проводилися.

Відтак, достатніх та достовірних доказів (відеозаписів, пояснення свідків тощо), які б вказували на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної події, порушенні саме п.2.3.б, 18.1 Правил дорожнього руху, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення до матеріалів справи не долучено та суду не надано.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Оскільки обставини порушення Правил дорожнього руху, викладені в протоколі, поставлені під сумнів наявними доказами, не ґрунтуються на достатніх та достовірних доказах, витлумачивши усі сумніви у доведеності вини на користь ОСОБА_1 , суд вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаного стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, що стосується порушення вимог п.2.3.б, 18.1 Правил дорожнього руху, чого не доведено у судовому засіданні.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 , не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 247 п.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Солом`янський районний суд м.Києва.

Суддя А.І.Демидовська