ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 р.

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Нанічкіна Н.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого: ТОВ «Максіпром»,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

До Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшли матеріали у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №315329, 27 листопада 2022 року о 20-30 годині на а/д Н-23 біля вул.Богуна в місті Марганець Дніпропетровської області керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив вимогу п.2.5 Правил дорожнього руху.

На підтвердження факту правопорушення надано:

- направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазгачено, що огляд не проводився;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , де він вказав, що 27.11.2022 року він проходив пішки повз блок-пост, який знаходився біля вулиці Богуна в м.Марганець (траса Н-23), і вступив у словесну перепалку з працівником поліції, який ніс службу на даному блок-посту. При собі мав посвідчення учасника бойових дій, був тверезий;

- рапорт інспектора СРПП ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Гринь С.С., згідно якого 27.11.2022 року, перебуваючи в добовому наряді спільно з ОСОБА_2 , о 21-25 год. на лінію 102 надійшло повідомлення, що на блок-пості виявили водія ТЗ, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Прибувши на місце події було виявлено, що ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ21099 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння. Громадянину ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ або в лікарні, на що той відмовився проходити мед.огляд;

- рапорт інспектора СРПП ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Ткаченка А.В. про те, що під час несення служби в добовому наряді на стаціонарному блок-посту «Новоселівка» 27.11.2022 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, ним було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2199, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в комендантську годину без відповідних документів. В ході спілкування у водія вищевказаного транспортного засобу виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з ротової порожнини, нестійка хода, також останній намагався спровокувати конфлікт. Після чого було зроблено реєстрацію на лінію «102» та викликано наряд СРПП.

- диск із записом нагрудної боді-камери.

Дослідивши надані докази, приходжу до такого.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.251 КУпАП).

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують в діях ОСОБА_1 подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху.

Так, ОСОБА_1 в своїх поясненнях заперечує, що він керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний НОМЕР_1 , 27 листопада 2022 року о 20-30 годині на а/д Н-23 біля вул.Богуна в місті Марганець Дніпропетровської області. Зазначає, що перетинав блок-пост пішки і не був у стані алкогольного сп`яніння.

Ці показання ОСОБА_1 не спростовуються іншими доказами, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо рапорту інспектора СРПП ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Ткаченка А.В. про те, що під час несення служби в добовому наряді на стаціонарному блок-посту «Новоселівка» 27.11.2022 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, ним було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2199, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , то суд виходить з такого.

Як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 29.04.2020 року № 161/5372/17, цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Однак у даній справі основним та єдиним доказом керування транспортним засобом ОСОБА_1 є рапорт зацікавленої особи працівника поліції, який зупинив транспортний засіб та з яким ОСОБА_1 намагався спровокувати конфлікт, а тому даний рапорт не може бути достатнім доказом.

Записом з боді-камери також не підтверджується той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2199, д.н.з. НОМЕР_2 , 27.11.2022 року о 20-30 годині на а/д Н-23 біля вул.Богуна в місті Марганець Дніпропетровської області.

Сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Отже, будь-які інші належні і допустимі докази, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та вину ОСОБА_1 у його вчиненні, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 268, 283, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Суддя: Н. М. Нанічкіна