ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3591/22 Номер провадження 33/814/1149/23Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д.О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Циганкової І.І., прокурора Гайдар О.М., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Циганкової Ілони Ігорівни на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 13 березня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 13 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та остаточно визначено стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн 00 коп.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частинами 1,2 статті 172-7 КУпАП по епізоду виплати грошової винагороди ОСОБА_2 за наказом №90-К від 15.10.2021 закрито.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнана винною в тому, що вона, будучи директором Коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» , примітки до статті 172-7 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», порушила вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбаченого статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» за наступних обставинах:

у встановленому законом порядку не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який нею був реалізований під час видачі та підписання наказу «Про особовий склад» № 26-К від 23.03.2021 про виплату грошової винагороди за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків у розмірі 40% посадового окладу завідувачу начальної лабораторії ОСОБА_3 в розмірі 2666,84 грн., який є її сином та викладачу коледжу ОСОБА_2 в розмірі 3269,27 грн. яка є її донькою;

прийняла рішення та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, який нею був реалізований під час видачі та підписання наказу «Про особовий склад» № 26-К від 23.03.2021, яким наказала виплатити грошову винагороду за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків у розмірі 40% посадового окладу завідувачу начальної лабораторії ОСОБА_3 в розмірі 2666,84 грн., який є її сином та викладачу коледжу ОСОБА_2 в розмірі 3269,27 грн. яка є її донькою;

у встановленому законом порядку не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який нею був реалізований під час видачі та підписання наказу «Про особовий склад» № 45-К від 14.06.2021 про виплату грошової винагороди за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків у розмірі 30% посадового окладу завідувачу начальної лабораторії ОСОБА_3 в розмірі 2000,13 грн., який є її сином та викладачу коледжу ОСОБА_2 в розмірі 2451,95 грн. яка є її донькою;

прийняла рішення та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, який нею був реалізований під час видачі та підписання наказу «Про особовий склад» «Про особовий склад» № 45-К від 14.06.2021 яким наказала виплатити грошову винагороду за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків у розмірі 39% посадового окладу завідувачу начальної лабораторії ОСОБА_3 в розмірі 2000,13 грн., який є її сином та викладачу коледжу ОСОБА_2 в розмірі 2451,95 грн. яка є її донькою;

у встановленому законом порядку не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який нею був реалізований під час видачі та підписання наказу «Про особовий склад» № 109-К від 20.12.2021 про виплату грошової винагороди за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків у розмірі 30% посадового окладу завідувачу начальної лабораторії ОСОБА_3 в розмірі 2167,11 грн., який є її сином та викладачу коледжу ОСОБА_2 в розмірі 2656,88 грн. яка є її донькою;

прийняла рішення та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, який нею був реалізований під час видачі та підписання наказу «Про особовий склад» № 109-К від 20.12.2021 яким наказала виплатити грошову винагороду за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків у розмірі 30% посадового окладу завідувачу начальної лабораторії ОСОБА_3 в розмірі 2167,11 грн., який є її сином та викладачу коледжу ОСОБА_2 в розмірі 2656,88 грн. яка є її донькою;

у встановленому законом порядку не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який нею був реалізований під час видачі та підписання наказу «Про особовий склад» № 19-К від 24.03.2022 про виплату грошової винагороди за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків у розмірі 15% посадового окладу завідувачу начальної лабораторії ОСОБА_3 в розмірі 1083,56 грн., який є її сином та викладачу коледжу ОСОБА_2 в розмірі 1328, 44 грн. яка є її донькою;

прийняла рішення та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, який нею був реалізований під час видачі та підписання наказу «Про особовий склад» № 19-К від 24.03.2022 яким наказала виплатити грошову винагороду за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків у розмірі 15% посадового окладу завідувачу начальної лабораторії ОСОБА_3 в розмірі 1083,56 грн., який є її сином та викладачу коледжу ОСОБА_2 в розмірі 1328, 44 грн. яка є її донькою;

у встановленому законом порядку не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який нею був реалізований під час видачі та підписання наказу «Про особовий склад» № 74-К від 30.08.2021 відповідно до якого наказала прийняти з 01.09.2021 по 30.06.2022 за сумісництвом на посаду викладача з оплатою праці згідно з тарифікацією як викладачу вищої категорії ОСОБА_4 , який є її зятем;

прийняла рішення та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, який нею був реалізований під час видачі та підписання наказу «Про особовий склад» № 74-К від 30.08.2021 відповідно до якого наказала прийняти з 01.09.2021 по 30.06.2022 за сумісництвом на посаду викладача з оплатою праці згідно з тарифікацією як викладачу вищої категорії ОСОБА_4 , який є її зятем;

у встановленому законом порядку не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який нею був реалізований під час видачі та підписання наказу «Про особовий склад» № 75-К від 30.08.2022 відповідно до якого наказала прийняти з 01.09.2022 по 30.06.2023 за сумісництвом на посаду викладача з оплатою праці згідно з тарифікацією як викладачу вищої категорії ОСОБА_4 , який є її зятем;

прийняла рішення та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, який нею був реалізований під час видачі та підписання наказу «Про особовий склад» № 75-К від 30.08.2022 відповідно до якого наказала прийняти з 01.09.2022 по 30.06.2023 за сумісництвом на посаду викладача з оплатою праці згідно з тарифікацією як викладачу вищої категорії ОСОБА_4 , який є її зятем.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржила захисник ОСОБА_1 - адвокат Циганкова І.І., подавши апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 13 березня 2023 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що в протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, які були складені щодо ОСОБА_1 , чітко не визначена та не сформульована наявність у неї суперечності між її приватним інтересом та її службовими повноваженнями, що реально вплинула (впливає) або може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, зокрема при підписанні наказів щодо сина, доньки, зятя, не має посилання, що саме їм суми виплат були завищені, а інші працівники не отримували взагалі чи отримали менший розмір виплат, або інші бажали викладати за сумісництвом, а ОСОБА_1 обрала заме зятя.

Крім того, апелянт посилається на те, що на посадових осіб юридичних осіб публічного права, які не зазначені в п.1 ч.1 ст.3 Закону «Про запобігання корупції», зокрема на керівника та інших посадових осіб державних та комунальних підприємств, установ, організацій, не поширюються обмеження спільної роботи близьких осіб, визначені в ст.27 цього закону.

Скаржник також стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази, в чому саме є вираженим реальний конфлікт інтересів при прийнятті рішень та вчинення дій щодо сина, дочки та зятя ОСОБА_1 .

Апелянт зазначає, що прийняття рішення стосовно близької особи носить характер потенційного конфлікту інтересів і за неповідомлення особою про наявність у неї потенційного конфлікту інтересів передбачена дисциплінарна відповідальність (до якої ОСОБА_1 було притягнуто і оголошено догану згідно із наказом №477-2 від 20.12.2022 року), а не адміністративна.

Скаржник також посилається на те, що її син - ОСОБА_3 займає посаду завідувача навчальної лабораторії коледжу з 2012 року, її донька ОСОБА_2 працює на посаді викладача коледжу з грудня 2014 року, вони були прийняті на роботі Університетом. Про те, що зазначені особи є родичами ОСОБА_1 ректору Університету достовірно відомо.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 , будучи директором Коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» , примітки до статті 172-7 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», порушила вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбаченого статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» за обставин, викладених вище.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1,2 статті 172-7 КУпАП, та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується наступними доказами.

Відповідно до відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавській області Управління державної реєстрації Північно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.10.2022 № 10929-14-22/05.2-40 ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис № 1464 від 30.10.1991 складено російською мовою), батьки: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян: актовий запис про народження № 2004 від 02.10.1974 - ОСОБА_8 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьки: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; актовий запис про шлюб № 1177 від 09.09.1991 зареєстровано шлюб між ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (прізвище після одруження ОСОБА_10 )); актовий запис про шлюб № 388 від 26.03.1994 зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (прізвище після одруження - ОСОБА_4 ).

Як вбачається з наведених вище доказів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є рідними дітьми особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , тоді як ОСОБА_4 є зятем останньої, оскільки перебуває у шлюбі із рідною донькою ОСОБА_1 - ОСОБА_14 і з огляду на вимоги статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» зазначені вище особи є близькими родичами особи що притягується до відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу «Про особовий склад» № 26-К від 23.03.2021 за одноособовим підписом ОСОБА_1 прийнято рішення про виплату грошової винагороди за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків у розмірі 40% посадового окладу завідувачу начальної лабораторії ОСОБА_3 в розмірі 2666,84 грн. та викладачу коледжу ОСОБА_3 в розмірі 3269,27 грн.; за наказом за підписом ОСОБА_1 «Про особовий склад» №45-К від 14.06.2021 прийнято рішення про виплату грошової винагороди за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків у розмірі 30% посадового окладу завідувачу начальної лабораторії ОСОБА_1 в розмірі 2000,13 грн. та викладачу коледжу ОСОБА_2 в розмірі 2451,95грн.;за наказом за підписом ОСОБА_1 «Про особовий склад» № 109-К від 20.12.2021 прийнято рішення про виплату грошової винагороди за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків у розмірі 30% посадового окладу завідувачу начальної лабораторії ОСОБА_1 в розмірі 2167,11 грн. та викладачу коледжу ОСОБА_2 в розмірі 2656,88 грн.; за наказом за підписом ОСОБА_1 «Про особовий склад» №19-К від 24.03.2022 прийнято рішення про виплату грошової винагороди за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків у розмірі 15% посадового окладу завідувачу начальної лабораторії ОСОБА_1 в розмірі 1083,56 грн. та викладачу коледжу ОСОБА_2 в розмірі 1328, 44 грн. Зі змісту наказів за підписом ОСОБА_1 «Про особовий склад» № 74-К від 30.08.2021 та № 75-К від 30.08.2022 вбачається що ОСОБА_4 в період часу з 01.09.2021 по 30.06.2022 та з 01.09.2022 по 30.06.2023 було прийнято за сумісництвом на посаду викладача з оплатою праці згідно з тарифікацією як викладачу вищої категорії.

За викладених вище обставин вбачається що ОСОБА_1 , займаючи посаду директора Коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського своїми наказами прийняла на роботу та преміювала близьких осіб (ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції») в першому випадку свого зятя ОСОБА_4 в другому випадку своїх рідних дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2

23.03.2021, 14.06.2021, 20.12.2021, 24.03.2022, 30.08.2021 та 30.08.2022 ОСОБА_1 під час прийняття рішення та вчинення дій, а саме підписання наказів № 260К, 45-К, 109-К, 19-К, 74-К та 75-К про прийняття на роботу та преміювання близьких осіб, не повідомила про наявний реальний конфлікт інтересів безпосереднього керівника ректора Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, який зобов`язаний вжити заходів щодо врегулювання даного конфлікту інтересів.

Підтвердженням цього являються відповіді Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського від 19.10.2022 та 19.01.2023 за змістом яких вбачається що повідомлення про наявність потенційного або реального конфлікту інтересів від директора Коледжу ОСОБА_1 у період з 01.01.2021 по 01.10.2022 до Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського не надходили. Крім того, відповідно до наказу ректора Університету «Про перевірку стану дотримання антикорупційного законодавства у коледжах» від 13.09.2022 № 149-1 ОСОБА_1 надала «Інформацію про наявність, відсутність реального/потенційного конфлікту інтересів у діяльності адміністрації та працівників ВСП «Фаховий коледж Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського», в якій зазначила, що у діяльності адміністрації та працівників Коледжу випадків реального/потенційного конфлікту інтересів не виявлено.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.5 Конвенції ООН проти корупції від 31.10.2003 року (ратифікована Україною 18.10.2006 року), кожна Держава-учасниця, згідно з основоположними принципами своєї правової системи, розробляє й здійснює або проводить ефективну скоординовану політику протидії корупції, яка сприяє участі суспільства і яка відображає принципи правопорядку, належного управління державними справами й державним майном, чесності й непідкупності, прозорості й відповідальності.

Відповідно до п.6 ст.30 вказаної вище Конвенції, кожна Держава-учасниця такою мірою, якою це відповідає основоположним принципам її правової системи, розглядає можливість встановлення процедур, за допомогою яких державна посадова особа, обвинувачена у вчиненні злочину, визначеного цією Конвенцією, може бути у відповідних випадках усунута з посади, тимчасово відсторонена від виконання службових обов`язків або переведена на іншу посаду відповідним органом, з урахуванням необхідності поваги принципу презумпції невинності.

Конституційний Суд України у рішенні від 06.10.2010 року №21-рп/2010 вказав на визнання і дію в Україні принципу верховенства права та необхідність враховувати, насамперед, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та пов`язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб».

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а за ч.2 ст.172-7 КУпАП - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому, суд відхиляє аргумент апелянта щодо того, що прийняття рішення стосовно близької особи носить характер потенційного конфлікту інтересів і за неповідомлення особою про наявність у неї потенційного конфлікту інтересів передбачена дисциплінарна відповідальність, зважаючи на наступне.

Згідно з приміткою до статті 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Отже, відповідно до диспозицій вказаних норм КУпАП відповідальність за такі правопорушення настає лише за обов`язкової умови наявності у особи саме реального конфлікту інтересів.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Отже, метою корупційного правопорушення є одержання неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.1 вказаного вище Закону, правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

В частині 1 статті 1 вказаного вище Закону визначено, що приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до частини 1 статті 1 вказаного вище Закону, реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, виконаного на замовлення адвоката Ульянова Р. А., щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи.., що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Згідно із ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачені заходи запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Так суб`єкти відповідальності за корупційні правопорушення зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону, реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно із диспозицією ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 13 березня 2023 року та порушені нею вимоги ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , займаючи посаду директора Коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського своїми наказами прийняла на роботу та преміювала близьких осіб.

Однак, в такому випадку вона мала повідомити про це безпосереднього керівника - ректора Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, який зобов`язаний був вжити заходів щодо врегулювання конфлікту інтересів. Доводи апелянта щодо того, що ректор був обізнаний про зазначені вище обставини, не змінюють факту порушення порядку дій при виникненні реального конфлікту інтересів, а тому суд їх відхиляє.

Аргументи апелянта щодо того, що в матеріалах справи відсутні докази, в чому саме є вираженим реальний конфлікт інтересів при прийнятті рішень та вчинення дій щодо сина, дочки та зятя ОСОБА_1 суд відхиляє зважаючи на наступне.

23.03.2021, 14.06.2021, 20.12.2021, 24.03.2022, 30.08.2021 та 30.08.2021 року ОСОБА_1 під прийняття рішення та вчинення дій, а саме - підписання наказів №260К, 45-К, 109-К, 19-К, 74-К та 75-К про прийняття на роботу та преміювання близьких осіб, не повідомила про наявний реальний конфлікт інтересів - свого безпосереднього керівника.

Матеріали справи містять також відповіді Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського від 19.10.2022 та 19.01.2023, за змістом яких вбачається, що повідомлення про наявність потенційного або реального конфлікту інтересів від директора Коледжу ОСОБА_1 у період з 01.01.2021 по 01.10.2022 року до Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського не надходили.

Окрім цього, відповідно до наказу ректора Університету «Про перевірку стану дотримання антикорупційного законодавства у коледжах» від 13.09.2022 року №149-1 ОСОБА_1 надала «Інформацію про наявність, відсутність реального/потенційного конфлікту інтересів у діяльності адміністрації та працівників ВСП «Фаховий коледж Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського», в якій зазначила, що у діяльності адміністрації та працівників Коледжу випадків реального/потенційного конфлікту інтересів не виявлено.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в даному випадку приватний інтерес ОСОБА_1 це майновий інтерес, зумовлений сімейними стосунками, та полягає у бажанні покращити майновий стан близької особи, використавши свої повноваження, про що свідчить факт отримання заробітної плати зятем ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та отримання дітьми останньої грошової винагороди.

Доводи апелянта щодо того, що на посадових осіб юридичних осіб публічного права, які не зазначені в п.1 ч.1 ст.3 Закону «Про запобігання корупції», зокрема на керівника та інших посадових осіб державних та комунальних підприємств, установ, організацій, не поширюються обмеження спільної роботи близьких осіб, визначені в ст.27 цього закону, суд відхиляє з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема, представники громадських об`єднань, наукових установ, навчальних закладів тощо.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_15 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тому, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Циганкової Ілони Ігорівни задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Циганкової Ілони Ігорівни - залишити без задоволення.

Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 13 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин