Справа №: 669/1076/23 Провадження № 3/669/650/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року смт.Білогір`я

Суддя Білогірського районного суду Хмельницької області Давидюк О.І., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого за тією ж адресою, непрацюючого, за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 963873 від 31 жовтня 2023 року, складеного поліцейським СРПП ВП № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області слідує, що «31 жовтня 2023 року близько 19 год 00 хв в АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 в присутності своєї малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП».

ОСОБА_1 не з`явився до суду по невідомій причині, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином під розписку в протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та надавши оцінку дослідженим доказам, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» для цілей цього Закону термін «домашнє насильство» вживається у такому значенні - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь, а термін «психологічне насильство» - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є настання суспільно шкідливих наслідків, які полягають у можливості завдання чи завданні шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що внаслідок дій ОСОБА_1 завдана чи могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, оскільки сімейна сварка не є складовою частиною адміністративного правопорушення.

Крім того, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такого віку, що їй не може бути заподіяна шкода психічному здоров`ю нецензурною лайкою, адже їй на момент події було лише два повних роки.

Тобто, об`єктивну сторону правопорушення не доведено, відповідно склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній.

Враховуючи, що будь-яких доказів того, що діями ОСОБА_1 була завдана чи могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_3 під час розгляду справи не встановлено, а конфлікт на побутовому ґрунті без зазначених у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП наслідків не може кваліфікуватися як домашнє насильство, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При цьому, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягається до відповідальності і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі серії ВАБ № 963873 від 31 жовтня 2023 року не відображають усіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283 285, 289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. І. Давидюк