Дата документу 22.05.2023
Справа № 334/3353/23
Провадження № 3/334/1466/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Добрєв М.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором КУ «Міський фізкультурно-оздоровчий центр «Ратібор», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі правопорушника ОСОБА_1 , захисника Писаренко С.Ю., прокурора Беклеміщевої Ю.М. -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло шість адміністративних матеріалів у відношенні ОСОБА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою суду від 22.05.2023 року вищевказані справи було об`єднано в одне провадження під номером 334/3353/23.

Так, відповідно до протоколу №117 від 26.04.2023 ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неповідомлення особою у встановлених випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Враховуючи наведене, директор КУ «Міський фізкультурно-оздоровчий центр «Ратібор» Запорізької міської ради ОСОБА_1 , будучи, згідно з п.п. «а» п. 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-7КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП, 23.05.2022 року не повідомив безпосереднього керівника про виникнення конфлікту інтересів під час підписання наказу №8 «Про заохочення співробітників», яким встановив своїй дружині грошове заохочення в розмірі 400 гривень, чим порушив вимоги встановлені п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки підписання вказаного наказу перебувало у суперечності між його виконанням службових (посадових) повноважень та приватним майновим інтересом, зумовленим бажанням надати додаткові кошти дружині та в цілому власній сім`ї.

Відповідно допротоколу №119 від 26.04.2023 ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неповідомлення особою у встановлених випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Враховуючи наведене, директор КУ «Міський фізкультурно-оздоровчий центр «Ратібор» Запорізької міської ради ОСОБА_1 , будучи, згідно з п.п. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП, 21.12.2021 року не повідомив безпосереднього керівника про виникнення конфлікту інтересів під час підписання наказу №21 «Про заохочення співробітників», яким встановив своїй дружині грошове заохочення в розмірі 700 гривень, чим порушив вимоги встановлені п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки підписання вказаного наказу перебувало у суперечності між його виконанням службових (посадових) повноважень та приватним майновим інтересом, зумовленим бажанням надати додаткові кошти дружині та в цілому власній сім`ї.

Відповідно допротоколу №121 від 26.04.2023 ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неповідомлення особою у встановлених випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Враховуючи наведене, директор КУ «Міський фізкультурно-оздоровчий центр «Ратібор» Запорізької міської ради ОСОБА_1 , будучи, згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП, 13.12.2022 року не повідомив безпосереднього керівника про виникнення конфлікту інтересів під час підписання наказу №28 «Про заохочення співробітників», яким встановив своїй дружині грошове заохочення в розмірі 500 гривень, чим порушив вимоги встановлені п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки підписання вказаного наказу перебувало у суперечності між його виконанням службових (посадових) повноважень та приватним майновим інтересом, зумовленим бажанням надати додаткові кошти дружині та в цілому власній сім`ї.

Отже, будучи директором КУ «Міський фізкультурно-оздоровчий центр «Ратібор» Запорізької міської ради ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно допротоколу №118 від 26.04.2023 ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неповідомлення особою у встановлених випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Враховуючи наведене, директор КУ «Міський фізкультурно-оздоровчий центр «Ратібор» Запорізької міської ради ОСОБА_1 , будучи, згідно з п.п. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП, 20.05.2022 року підписав наказ №8а «Про заохочення співробітників», яким встановив своїй дружині грошове заохочення в розмірі 400 гривень, чим порушив вимоги встановлені п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки підписання вказаного наказу перебувало у суперечності між його виконанням службових (посадових) повноважень та приватним майновим інтересом, зумовленим бажанням надати додаткові кошти дружині та в цілому власній сім`ї, тобто підписання вказаного наказу відбувалось в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно допротоколу №120 від 26.04.2023 ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неповідомлення особою у встановлених випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Враховуючи наведене, директор КУ «Міський фізкультурно-оздоровчий центр «Ратібор» Запорізької міської ради ОСОБА_1 , будучи, згідно з п.п. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП, 20.12.2021 року підписав наказ №21 «Про заохочення співробітників», яким встановив своїй дружині грошове заохочення в розмірі 700 гривень, чим порушив вимоги встановлені п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки підписання вказаного наказу перебувало у суперечності між його виконанням службових (посадових) повноважень та приватним майновим інтересом, зумовленим бажанням надати додаткові кошти дружині та в цілому власній сім`ї, тобто підписання вказаного наказу відбувалось в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно допротоколу №122 від 26.04.2023 ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неповідомлення особою у встановлених випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Враховуючи наведене, директор КУ «Міський фізкультурно-оздоровчий центр «Ратібор» Запорізької міської ради ОСОБА_1 , будучи, згідно з п.п. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП, 12.12.2022 року підписав наказ №28 «Про заохочення співробітників», яким встановив своїй дружині грошове заохочення в розмірі 500 гривень, чим порушив вимоги встановлені п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки підписання вказаного наказу перебувало у суперечності між його виконанням службових (посадових) повноважень та приватним майновим інтересом, зумовленим бажанням надати додаткові кошти дружині та в цілому власній сім`ї, тобто інтересів, підписання.

Отже, будучи директором КУ «Міський фізкультурно-оздоровчий центр «Ратібор» Запорізької міської ради ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав. Пояснив, що в КУ «Міський фізкультурно-оздоровчий центр «Ратібор» працює вже досить давно. Дійсно підписує накази про преміювання, але не виключно дружині, а всім співробітникам, при цьому не маючи ніякої вигоди з цього. Про наявність у нього реального конфлікту інтересів не знав.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Писаренко С.Ю. до судового засідання подав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що ОСОБА_1 працює на посаді директора КУ «Міський фізкультурно-оздоровчий центр «Ратібор» Запорізької міської ради, де також на посаді адміністратора чергового працює його дружина ОСОБА_2 , проте яка не знаходиться у його прямому підпорядкуванні. ОСОБА_1 як директор установи дійсно підписував наказ про перемірювання всіх працівників установи, в тому числі ОСОБА_2 проте в його діях відсутні ознаки конфлікту інтересів в розумінні норм Закону України «Про запобігання корупції», відтак ОСОБА_1 , не був зобов`язаний повідомляти Національне агентство або інший визначений законодавством орган з огляду на таке.

В КУ «Міський фізкультурно-оздоровчий центр «Ратібор» умови та порядок преміювання встановлені Колективним договором КУ «Міський фізкультурно-оздоровчий центр «Ратібор» на 2017-2022 роки, що зареєстрований 15.03.2017 Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району за № 57.

Відповідно до п.п. 3.1.2. Колективного договору, питання преміювання працівників за підсумками роботи установи розглядається директором за поданням головного бухгалтера, терміном до 20 числа кожного місяця.

Згідно п.п. 3.2. Колективного договору, право збільшення (зменшення) розміру премій надається директору установи в односторонньому порядку в межах своєї компетенції, що оформлюється відповідним наказом з зазначенням конкретних розмірів премії кожному працівнику.

Таким чином з вищевказаного слідує, що розмір премії не визначається директором самостійно, а до його повноважень входить видача наказу про преміювання на підставі розмірів премії, попередньо визначених головним бухгалтером установи.

В той же час Колективний договір передбачає право директора на збільшення (зменшення) розміру премій, що оформлюється відповідним наказом.

Підписуючи наказ про заохочення (преміювання) співробітників установи, ОСОБА_1 не змінював значення премій у порівнянні з розміром, визначеним у поданні головного бухгалтера ОСОБА_3 на преміювання працівників за якісне і своєчасне виконання посадових обов`язків з фонду економії заробітної плати, з використанням асигнувань передбачених на оплату праці, в якому головний бухгалтер ОСОБА_3 попередньо визначила розмір премій співробітникам закладу з врахуванням економії фонду заробітної плати.

В свою чергу наказ про зменшення чи збільшення премії дружині директора ОСОБА_2 не видавався, таким чином ОСОБА_1 як директор закладу не застосовував свої повноваження для зміни визначеного у поданні головним бухгалтером розміру премії ОСОБА_2 .

Таким чином підписанням наказу про заохочення (преміювання) співробітників ОСОБА_1 фактично тільки затвердив премії у розмірі, визначеному у поданні головного бухгалтера, а отже ОСОБА_1 не використовував своїх службових чи представницьких повноважень в інтересах сім`ї та у його діяннях був відсутній будь-який конфлікт інтересів, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Діяння ОСОБА_1 , не нанесли жодної суттєвої шкоди суспільним чи державним інтересам.

Розмір премії ОСОБА_4 був аналогічним з розміром премії іншого штатного адміністратора чергового ОСОБА_5 та становив 500 грн., що є менше 1/13 від розміру мінімальної заробітної плати.

Жодних доказів того, що ОСОБА_4 не заслуговувала на вказану премію чи не виконала обов`язкових умов для її отримання - матеріалами перевірки не встановлено.

Сам ОСОБА_1 багато років пропрацював керівником бюджетної установи у сфері спорту, до кримінальної чи адміністративної відповідальності у сфері корупції ніколи не притягався.

У попередні роки контракт з ним неодноразово продовжувався Департаментом спорту, сім`ї та молоді Запорізької міської ради (що підтверджується відповідним наказом у матеріалах справи).

Вказане позитивно характеризує його як досвідченого професіонала своєї справи та порядну людину.

В судовому засіданні просив суд врахувати його письмові пояснення та провадження у справі закрити за відсутності події та складу правопорушення, а у випадку визнання особи винною, розглянути можливість звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням через малозначність правопорушення.

Прокурор Беклеміщева Ю.М. в судовому засіданні обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень підтримала, наполягала на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, мотивуючи наявністю реального конфлікту інтересів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового засідання, оцінивши всі обставини у сукупності, суд вважає, що в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності вбачаються ознаки адміністративних правопорушень пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачено ч.ч. 1,2 ст.172-7 КУпАП.

Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП визначена адміністративна відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Статтею 1 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі Закон № 1700-VII) визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VI суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права.

Згідно абзацу 11, 12 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII особа, зазначена у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону № 1700-VII Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має такі права приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 02.04.2021 № 5 затверджено Методичні рекомендації щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції.

Відповідно до зазначених роз`яснень реальний конфлікт інтересів виникає у разі наявності впливу приватного інтересу на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення дій під час реалізації таких повноважень. Тому навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Статтею 41 Закону № 1700-VII передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 35-1 Закону № 1700-VII у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу. У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Так, сторонами не спростовані обставини, щодо обіймання ОСОБА_1 згаданої посади, необхідність дотримання при цьому вимог Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі в розумінні необхідності врегулювання конфлікту інтересів, а також підписання згаданого наказу.

Також, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності підтверджуються зібраними в порядку ст.251 КУпАП доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення, якими зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю зібраних співробітниками поліції доказів, доданих до вказаного протоколу.

Отже, беручи до уваги положення п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», як суб`єкт відповідальності за порушення, пов`язані з корупцією, ОСОБА_1 , всупереч п.п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», допустив вчинення дій в умовах конфлікту інтересів та не вживав заходів для його врегулювання, як і не повідомив про нього.

При цьому, суду не спростовано тих обставин, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості вчинити згадані дії з дотриманням вимог антикорупційного законодавства та він повинен був знати про встановлені згаданими нормативними актами обмеження, з огляду на характер займаної керівної посади, тому суд знаходить непереконливими твердження щодо цього питання.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 правопорушень суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки він, всупереч вимогам Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів та не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Разом з тим, відповідно до п.2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого особою, що притягується до адміністративної відповідальності адміністративного правопорушення, особу правопорушника, який характеризується позитивно, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, а також відсутності негативних наслідків, суд приходить до висновку, про можливість звільнення останньої від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю правопорушення.

Відповідно до ст.22 КУпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд вважає, що наведені дані про особу ОСОБА_1 та зазначені вище особливості характеру вчиненого правопорушення, а також те, що суспільно шкідливих наслідків від його дій не настало, ступінь конфлікту інтересів незначна, а тому приходить до висновку, що вчинені ним адміністративні правопорушення є малозначними, та на підставі ст. 22 КУпАП, суд вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, ч.1 ст.172-7, ч. 2 ст.172-7, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

В силу малозначності в порядку ст.22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчиненні адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя: Добрєв М. В.