Постанова

Іменем України

25 травня 2023 року

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна,з участю особи,який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,його захисника адвоката Ускової І.І.,потерпілої ОСОБА_2 ,її представника адвоката Новікова І.О.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,який працює слюсарем-ремонтником ТОВ «Оптімусагро Трейд»,зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1

про скоєння адміністративного правопорушення,передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, -

Встановила:

05.04.2023 р.о 16.00 год. ОСОБА_1 ,перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 ,вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_2 ,під час якої ображав її лайкою,чим вчинив психологічне насильство.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив,що в протоколом не згоден.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив,що офіційно розлучився з колишньою дружиною ОСОБА_2 ,поки тривала процедура розлучення,остання з їхнім сином мешкала у своєї бабусі,а він у квартирі АДРЕСА_3 ,яка він вважає спільною сумісною власністю.05.04.2023 р.,, ОСОБА_2 ,у період його тимчасової відсутності,змінила замки вхідних дверей,його речі вивезла з квартири до помешкання,де він зареєстрований,що викликало у нього обурення,однак сварки він не вчиняв,а викликав поліцію,повідомивши про викрадення своїх речей.Надалі,після прибуття поліції,яку викликала ОСОБА_2 ,йому видали тимчасовий заборонний припис на 3 доби,наразі вони мешкають окремо. Вважає,що ОСОБА_2 вказаним вище обвинуваченням штучно створює підстави для обмеження його в подальшому у правах батька відносно їхнього сина ОСОБА_3 .

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні показала,що 01.04.2023 р.набрало законної сили рішення суду,яким розірвано її шлюб з ОСОБА_1 ,до цього часу вона з сином ОСОБА_3 протягом місця мешкала у своєї бабусі з метою обмежити дитину від сварок,які вчиняв ОСОБА_4 05.04.2023 р.вона зібрала речі колишнього чоловіка та її брат відвіз їх у помешкання,де ОСОБА_4 зареєстрований,попросила колишнього чоловіка мешкати окремо.Останній з`явився у квартирі АДРЕСА_3 ,власником якої вона є, у супроводі поліції,не зважаючи на присутність поліціянтів ,її бабусі та сина ОСОБА_3 ,ображав потерпілу лайкою,погрожував вчинити насильницькі дії щодо цього житла. Оскільки ОСОБА_4 відмовився йти з квартири,словесно її ображав,погрожував та залякував в присутності дитини,вона викликала поліцію «Поліна», ОСОБА_5 був виданий тимчасовий заборонний припис,після чого він забрав ще деякі інструменти та з квартири пішов.

За результатами розгляду справи суддя встановив,що винуватість ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження доказами,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 173-2 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно п.3 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У п.»b» ст..3 Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з ними(далі Стамбульська конвенція)визначає домашнє насильство як всі акти фізичного,сексуального,психологічного або економічного насильства,кяі відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами ,незалежно від того,чи проживає правопорушник у тому самому місці,що й жертва,чи ні,або незалежно він того,чи проживав правопорушник у тому самому місці,що й жертва,чи ні.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто,психологічне насильство в сім`ї це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Психологічне насильство може мати такі прояви: ігнорування почуттів особи; образа переконань, що мають цінність для особи, її віросповідання, національної, расової належності або походження; соціального статусу, приниження особи у формі брутальних виразів на її адресу, публічної образи її гідності; переслідування особи (частіше жінки чи дівчини) особою протилежної статі через уявні сексуальні зв`язки; обмеження свободи дій та пересування особи; погрози спричинити фізичну або економічну шкоду; погрози залишити сім`ю,побити чи вбити дружину, дітей; підбурювання до самогубства; примус до протизаконних дій; ізоляція від оточуючих; маніпуляція з використанням дітей; заперечення наявності проблеми насильства, перекладення відповідальності за неї на партнера та ігнорування його заклопотаності жорстоким ставленням; обмеження в самореалізації, навчанні, роботі;використання лайливих слів, криків, образливих жестів з метою приниження члена сім`ї та утримування його в атмосфері страху. Психологічне насильство часто спричиняє депресії,нервові розлади, загострення хронічних захворювань і навіть може призводити до самогубства.

Психологічне насильство в сім`ї фактично супроводжує всі інші види насильства.

З матеріалів справи встановлено,що 05.04.2023 р.о 16.30 год.у ОСОБА_2 інспектором СПДН було прийнято заяву,в якій вона просить органи поліції вжити заходів до колишнього чоловіка ОСОБА_1 ,який вчиняв по відношенню до неї домашнє насильство психологічного характеру,а саме:словесно ображав та погрожував,про що складено протокол.

Під час опитування ОСОБА_2 зазначила,що постійно мешкає по АДРЕСА_2 ,розлучилася з ОСОБА_1 та після набрання законної сили рішенням суду про розлучення 01.04.2023 р.,попрохала останнього мешкати окремо. Оскільки ОСОБА_4 не захотів уходити,почався конфлікт,в ході якого колишній чоловік ображав її та погрожував,наголошуючи на майнових правах на житло,які він має намір вирішувати в судовому порядку.

Під час опитування ОСОБА_1 зазначив,що за згадуваною вище адресою він продовжує мешкати після розлучення з колишньою дружиною та сином ОСОБА_3 ,2008 р.н.,так як в судовому порядку це питання не вирішував.05.04.2023 р.о 16.00 год.він перебував вдома,колишня дружина почала виганяти його з квартири,при цьому він її не ображав та не погрожував,не залишав квартиру,так як йому нікуди йти.Перед цим колишня дружина відвезла його речі за адресою його реєстрації без його відома,про що він написав заяву до поліції.

Згідно форми оцінки ризиків,складеної 05.04.2023 р.інспектором СПДН,між колишнім подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за результатами спілкування встановлено,що кривдник ОСОБА_4 залякував,погрожував постраждалу особу ОСОБА_2 ,ризик небезпеки низький,видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника із зобов`язанням залишити місце проживання постраждалої особи,забороною на вхід та перебування у місці проживання постраждалої особи,заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком з 18.00 год.05.04.2023 р.по 18.00 год.08.04.2023 р.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала,що її онука ОСОБА_9 з правнуком ОСОБА_3 протягом березня 2023 р.,коли тривав судовий процес розлучення з ОСОБА_10 ,мешкали у неї, ОСОБА_4 на телефон писав погрози,образи,а від правнука їй стало відомо,що ОСОБА_4 раніше бив ОСОБА_11 та розбив їй ніс. Отримавши рішення суду про розлучення, ОСОБА_11 з сином повернулися у квартиру на АДРЕСА_4 ,речі ОСОБА_12 відвезли до його сестри.05.04.2023 р.свідок приїхала до ОСОБА_11 додому, ОСОБА_4 зустрів її словами:» ОСОБА_13 эта тварь сюда приехала» ,в присутності дитини ображав свідка та ОСОБА_11 нецензурною лайкою,вдарив дитину у потилицю, ОСОБА_3 затулив вуха та побіг до іншої кімнати.Все це відбувалося у присутності не тільки свідка,а і працівників поліції,яких викликав ОСОБА_4 ,повідомивши,що нібито його речі вкрали. Причиною конфлікту є поділ спірної квартири як майна ,придбаного у шлюбі,за яку ОСОБА_4 вимагає грошову суму.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 444706 від 05.04.2023 р.вбачається,що він складений в присутності ОСОБА_1 ,без зауважень з його боку відомості,викладені у протоколі,під час розгляду справи в суді не спростовані,узгоджуються з поясненнями потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_14 ,тому протокол про адміністративне правопорушення суддя приймає до уваги як доказ при винесені постанови.

Водночас,протокол містить відомості про те,що потерпілим є,крім ОСОБА_7 ,син ОСОБА_15 ,однак цей запис має ознаки дописки після підписання та отримання його копії ОСОБА_1 ,тому ці відомості суддею до уваги не приймаються.

Проаналізувавши всі досліджені при розгляді справи письмові та відеоматеріали, суддя дійшла висновку, що вони є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак, відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Позитивні характеристики ОСОБА_1 за місцем роботи та мешкання не виключають наявності у його дія складу адміністративного правопорушення. Насильство в сім`ї це свідома поведінка, і особи, які вдаються до насильства, вміють себе контролювати у соціумі. Їхнє насильство ретельно спрямоване на певних осіб, у певний час та у певному місці. Як правило, вони не спрямовують насильство проти колег на роботі чи сусідів за місцем мешкання, незалежно від ступеню агресії. Особи, які вдаються до насильства, також дотримуються власних свідомих правил щодо своєї агресивної поведінки. Вони переважно спрямовують насильство проти своїх партнерок лише у приватній обстановці або можуть вживати певних заходів, щоб уникнути очевидних доказів власної насильницької поведінки.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, майновий стан ОСОБА_1 ,який офіційно працевлаштований та може сплатити штраф у визначеному законом розмірі,що є необхідним і достатнім для досягнення цілей адміністративного стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в сумі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення. За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Керуючись ст.ст. 23,33-35,173-2 ч.1,283-285 КУпАП,суддя

Постановила:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят ) гривень в дохід держави

Отримувач - ГУК у Зап.обл/ТГ м.Запорiжжя/21081100; Код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN) UA0008479; Код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. в дохід держави - Стягувач: Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, у розмірі 340(триста сорок)гривень;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови,а щодо постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,-протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи,щодо якої винесено постанову,може бути поновлено органом(посадовою особою),правомочним розглядати скаргу.

Суддя Ю.А.Галущенко

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ___________ 20___рік