"23" травня 2023 р. Справа № 363/1819/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 85 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 001381 від 16.03.2023 року вбачається, що 16 березня 2023 року о 17 год. 30 хв. на річці Тетерів, поблизу с. Пилява, що входить до складу Димерської територіальної громади Вишгородського району Київської області, було виявлено грубе порушення правил рибальства з боку ОСОБА_1 , який здійснював лов риби багром 1 шт., за допомогою забороненого методу шляхом багріння у забороненому місці на р. Тетерів. При цьому ОСОБА_1 впіймав рибу: судак 15 штук, загальною вагою 6 кг. Виловлена риба мала рвані рани по всьому тілу.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП.

У судове засідання з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Будучи повідомленим про його права та обов`язки, ОСОБА_1 надав суду пояснення наступного змісту: 16 березня 2023 року близько о 17 год. 30 хв. він - ОСОБА_1 дійсно здійснював лов живих водних біоресурсів (риби) на річці Тетерів, у районі с. Пилява Димерської територіальної громади Вишгородського району Київської області. Однак при цьому ОСОБА_1 пояснив, що відповідно до положень Конституції України водойми та інші природні ресурси перебувають у володінні Українського народу, кожен представник якого має право на загальне використання природних ресурсів, до якого, зокрема, належить спортивне та любительське рибальство. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що будь-яких знаків чи попередження, повідомлення про те, що на річці Тетерів, поблизу с. Пилява, заборонено здійснювати вилов риби не було. У процесі вилову живих водних біоресурсів до ОСОБА_1 підійшов чоловік, який, як було встановлено у подальшому, виявився представником Державної екологічної інспекції та після декількох запитань почав складати відносно ОСОБА_1 матеріали справи про адміністративне правопорушення, з якими ОСОБА_1 не міг повноцінно ознайомитися через відсутність окулярів для читання.

Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що не заперечує факту здійснення вилову риби на річці Тетерів, однак заперечує проти того, що це місце є забороненим для здійснення любительського рибальства, а також проти того, що він здійснював вилов риби багром за допомогою методу багріння. Натомість ОСОБА_1 зазначив, що вилов риби він здійснював на звичайний спінінг, за допомогою звичайного гачка, шляхом захоплення гачком за ротову порожнину, а не за інші частини тіла. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 85 КУпАП не визнає, та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання також з`явився свідок ОСОБА_2 , який, будучи повідомленим про його права та обов`язки, надав суду пояснення наступного змісту: ОСОБА_2 є товаришем ОСОБА_1 , з яким вони разом 16.03.2023 року близько о 17 год. 30 хв. на р. Тетерів здійснювали вилов риби за допомогою спінінга, а не багра. Крім того, рибу ловили звичайним способом, на гачок шляхом захоплення за ротову порожнину, а не шляхом багріння. У процесі вилову риби до них підійшов чоловік, який запитав щодо успішності рибалки та попросив показати рибу, що змогли виловити. ОСОБА_1 повідомив, що клює судак та показав виловлену рибу. Також ОСОБА_1 зазначив, що оскільки він вже збирається додому, то чоловік, що підійшов до них, може стати на його місце та також здійснювати вилов риби. Після цього виявилося, що чоловік, який підійшов до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був представником Державної екологічної інспекції, який у подальшому і склав відносно ОСОБА_1 матеріали справи про адміністративне правопорушення.

В судове засідання неодноразово викликався в.о. начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) тваринного світу та біоресурсів Державної екологічної інспекції Столичного округу Кужель Є.В., що склав протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та свідки, що вказані в протоколі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгулу справи, в судове засідання не з`явилися, та подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП єдиними уповноваженими суб`єктами на збирання доказів є органи та посадові особи, що відповідно до чинного законодавства мають право на складання протоколу про адміністративне правопорушення. У зв`язку з цим суд, на розгляд якого передаються протоколи про адміністративне правопорушення, складені уповноваженими особами (органами публічної влади чи посадовими особами), не має повноважень щодо самостійного та ініціативного збирання доказів як на підтвердження винуватості, так і на підтвердження невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлення або спростування обставин та фактів вчиненого правопорушення. У противному випадку це призведе до перебирання судом на себе функцій обвинувачення, що суперечить правовій природі та призначенню суду в межах провадження у справах про адміністративне правопорушення.

У ч. 4 ст. 85 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Аналіз диспозиції зазначеного нормативного припису дає можливість зробити висновок, що законодавцем встановлено відповідальність саме за грубе порушення правил рибальства. Разом з тим законодавцем також чітко визначається перелік діянь, що складають об`єктивну сторону правопорушення та за своїм змістом, шкідливістю прирівнюються до грубого порушення правил рибальства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що лише чітко та вичерпно визначений законодавцем перелік діянь становить об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Будь-які інші порушення правил рибальства, які не охоплюються об`єктивною стороною ч. 4 ст. 85 КУпАП, відповідно не вважаються грубним порушенням правил рибальства, а відповідно не можуть кваліфікуватися за ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 85 КУпАП судом встановлено, що до грубого порушення правил рибальства законодавцем прирівнюються такі діяння: рибальство за допомогою заборонених знарядь лову; рибальство промисловими знаряддями лову особами, які не мають дозволу на рибний промисел; вилов водних живих біоресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП під час провадження у справі про адміністративне правопорушення суд, на основі поданих уповноваженим органом (посадовою особою) доказів, повинен встановити наявність у діях конкретної особи ознак хоча б одного з вищезазначених діянь. При цьому сукупність належних, достовірних та допустимих доказів, наданих органом (посадовою особою), що складали протокол про адміністративне правопорушення, повинна бути в тій мірі достатньою, щоб суд мав об`єктивну можливість відтворити всі обставини та факти, що мали місце в об`єктивній дійсності, а також встановити конкретні факти вчинення особою конкретного діяння, що передбачено ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення складені відносно ОСОБА_1 за фактом порушення правил любительського рибальства.

У ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» зазначається, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів.

Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України.

Одним з видів загального використання природних ресурсів є загальне використання об`єктів тваринного світу.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про тваринний світ» - громадянам гарантується право безоплатного загального використання об`єктів тваринного світу для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних тощо).

Загальне використання об`єктів тваринного світу здійснюється без вилучення об`єктів тваринного світу з природного середовища (за винятком любительського і спортивного рибальства у водних об`єктах загального користування в межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову).

Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про тваринний світ» встановлюється, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.

Таким чином, одним із різновидів загального використання об`єктів тваринного світу, що здійснюється безоплатно без спеціального дозволу та в чітко встановлених межах, є спортивне та любительське рибальство, при здійсненні якого кожна особа повинна дотримуватися встановлених правил відповідного рибальства.

При дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, а саме: здійснення вилову рибу забороненим знаряддям лову (багор), забороненим методом (багріння), а також у забороненому місці (р. Тетерів).

У ст. 52-1 ЗУ «Про тваринний світ» зазначається, що для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом.

У п. 1, 2 Розділу IV Правил любительського та спортивного рибальства зазначається, що забороняється вилов (лов) такими знаряддями, зокрема, як гарпунами, острогами, луками, арбалетами та іншими колючими знаряддями добування (вилову) за виключенням гачкових знарядь добування (вилову) та підводних рушниць, а також заборонено здійснення вилову такими методами, зокрема, як багріння.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Правил любительського та спортивного рибальства - багріння - спосіб добування (вилову) водних біоресурсів із застосуванням гачкових знарядь рибальства, шляхом захоплення (утримання) водних біоресурсів гачком за будь-які частини тіла окрім ротової порожнини.

Таким чином, судом встановлено, що використання такого знаряддя лову як багор є використанням забороненого знаряддя лову, а здійснення вилову риби за допомогою багріння є забороненим методом (способом) лову. При цьому суд звертає увагу, що законодавством розрізняється поняття знаряддя лову та методу (способу) лову, що свідчить про їх різний характер та зміст.

У зв`язку з цим суд повторно звертає увагу, що в ч. 4 ст. 85 КУпАП закріплено адміністративну відповідальність за грубе порушення правил рибальства, що визначається законодавцем лише вичерпним переліком діянь. До таких діянь входить здійснення вилову риби забороненими знаряддями лову, однак об`єктивної стороною грубого порушення правил рибальства не охоплюється здійснення лову забороненими методами та в забороненому місці, оскільки вчинення цих дій охоплюється складом іншого адміністративного правопорушення.

У той же час межі судового розгляду в провадженні по справі про адміністративне правопорушення визначаються протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки цей документ за своєю сутністю є процесуальним та саме ним висувається особі обвинувачення у вчиненні правопорушення, яке буде розглядатися судом на предмет обґрунтованості та правильності, встановлюються обставини та факти, які будуть перевірятися судом на основі наданих доказів, а також визначаються межі, в яких буде проводитися судовий розгляд. У відповідності до положень КУпАП суд позбавлений правомірної можливості здійснення самостійної кваліфікації чи перекваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, навіть якщо це покращує її процесуальне становище.

Внаслідок цього неправильна кваліфікація дій особи (кваліфікація її дій, що містять ознаки одного правопорушення, зовсім іншим правопорушенням) свідчить про відсутність у діях такої особи ознак відповідного правопорушення, оскільки суд, будучи обмеженим тією кваліфікацією, що зазначена у протоколі, не може визнати правомірною кваліфікацією дій особи, коли її дії мають ознаки іншого правопорушення.

Оскільки здійснення лову забороненим методом (багріння) та в забороненому місці не визначається законодавцем як грубе порушення правил рибальства відповідно до ч. 4 ст. 85 КУпАП, а перелік діянь об`єктивної сторони, зазначених у цій частині статті, є вичерпним, то відповідно вчинення ОСОБА_1 таких діянь утворює склад іншого правопорушення, але не ч. 4 ст. 85 КУпАП. У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Крім того, щодо забороненого місця вилову риби на р. Тетерів, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до п. 3 Розділу ІІ Правил любительського та спортивного рибальства зазначається, що місця та строки заборон добування (вилову) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) визначені додатком 3 до цих Правил.

У п.п. 1 п. 3 Розділу І Додатку № 3 до Правил любительського та спортивного рибальства встановлено, що протягом всього року забороняється добування (вилов) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) річкових басейнів: у водосховищах: Київському - перед гирлом р. Тетерів на ділянці, обмеженій лінією, що йде від південної межі с. Страхолісся (51°4?4.70?Пн 30°24?16.04?Сх), північної межі о. Хільча (51°3?59.81?Пн 30°25?16.11?Сх) до північної межі с. Сухолуччя (50°58?59.23?Пн 30°26?41.50?Сх) та річкою Тетерів до західної адміністративної межі с. Богдани (51°2?0.21?Пн 30°13?38.95?Сх).

Тобто, судом встановлено, що заборона здійснення вилову живих водних біоресурсів протягом усього року стосується не конкретно всієї р. Тетерів, а лише окремої ділянки водного об`єкта.

Тому матеріали справи про адміністративне правопорушення повинні були б містити належні, допустимі та достовірні докази, на основі яких суд мав би можливість встановити, що 16.03.2023 року близько о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 здійснював вилов риби в межах площі водного об`єкта, в якому заборонено здійснення вилову риби протягом усього року, а також здійснення вилову шляхом багріння. Однак жодних доказів, зокрема, планів схем, пояснень свідків, фото, аудіо- чи відеозображень, з яких би суд мав можливість встановити та підтвердити ці факти уповноваженим органом (посадовою особою) не було надано.

Тому факт здійснення ОСОБА_1 вилову риби у забороненому місці та забороненим методом не тільки не охоплюється об`єктивною стороною ч. 4 ст. 85 КУпАП, але є недоведеним уповноваженим на збирання доказів органом відповідно до ст. 251 КУпАП.

Щодо забороненого знаряддя лову, то з дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_1 обвинувачується у вилові риби забороненим знаряддям лову багром.

Відповідно до положень чинного законодавства використання такого знаряддя лову як багор прирівнюється до забороненого знаряддя лову, а порушення такої заборони тягне за собою відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП як грубе порушення правил рибальства у вигляді здійснення лову водних живих біоресурсів за допомогою забороненого знаряддя лову.

У той же час матеріали справи про адміністративне правопорушення повинні містити достатню сукупність належних, достовірних та допустимих доказів, на основі яких суд мав би можливість встановити, що конкретна особа у конкретний час та місці здійснювала вилов конкретної риби за допомогою забороненого знаряддя лову. Це можуть бути показання свідків, фото, відео тощо.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що матеріали справи про адміністративне правопорушення складаються з протоколу та інших документів, які мають процесуальний, але не доказовий характер. Опис знаряддя лову, виловленої риби самі по собі без сукупності інших доказів не свідчать як про існування даного знаряддя лову взагалі та виловленої риби, так і про те, що за допомогою цього знаряддя конкретна особа виловила цю рибу. Наявне у матеріалах справи фотозображення суд не сприймає як належний доказ, оскільки фотозображення додано до матеріалів без будь-якого опису фактів та обставин, що на ньому зафіксовані, не містить дати та часу, не зазначено ПІБ особи, що на ньому зафіксовано, на фотозображенні не видно ані забороненого знаряддя лову (багор), ані підтвердження того, що риба, зафіксована на фото, є рибою, яка виловлена цим знаряддям, зокрема, містить рвані рани по всьому тілу, як це зазначено у протоколі.

Крім того, у матеріалах справи відсутні фотозображення багру, протоколи огляду особи, речей та предметів, з яких суд мав би можливість встановити, що багор було вилучено дійсно у ОСОБА_1 , а виловлена риба має рвані рани.

У той же час навіть з наданого фотозображення, самих пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 встановлено, що при собі ОСОБА_1 мав лише спінінг, за допомогою якого і здійснив вилов риби.

Таким чином на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП (здійснення вилову риби забороненим знаряддям лову) вказує лише протокол про адміністративне правопорушення. Але протокол про адміністративне правопорушення є за своєю сутністю процесуальним документом, яким фіксується факт правопорушення, висувається обвинувачення особі у вчиненні адміністративного правопорушення та визначаються подальші межі, зокрема, судового розгляду, під час якого на основі доказів суд має встановити наявність або відсутність обставин та фактів, що зазначені у протоколі. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення за своєю сутністю не може бути єдиним доказом по справі та не може вказувати на те, що обставини та факти, зазначені у ньому, мали місце в об`єктивній дійсності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що уповноваженими особами, передбаченими ч. 2 ст. 251 КУпАП, у повному обсязі не виконано свій обов`язок щодо збирання доказів, внаслідок чого матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять достатньої сукупності належних, допустимих та достовірних доказів, що дають можливість встановити у його діях наявність ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

З урахуванням цього суд доходить до висновку, що уповноваженими особами не доведено ані факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, ані його вину у вчиненні вказаного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості в силу положень Конституції України, то суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 85, 221, 247, 251 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за фактом вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення у його діях.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Суддя О.В. Рукас