П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/2164/23

Номер провадження 3/184/845/23

28 листопада 2023 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Томаш В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення громадянки:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої,

до відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ухилялась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок чого останній з 01.09.2023 року по 02.11.2023 року був не охоплений навчанням. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Ваховуючи те, що ОСОБА_1 була сповіщена про дату, час та місце розгляду адміністративного протоколу, про що свідчать довідки про доставку «Судових повісток про виклики до суду» SMS повідомленнями, суддя приходить до висновку про наявність достатніх даних про своєчасне сповіщення особи про судове засідання, а тому здійснює розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних доказів. Неявка останньої до суду свідчить про свідоме ухилення особи від явки до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані органом поліції за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно ч. 1 с. 184 КУпАП відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.

Об`єктивна сторона полягає в ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктом даного правопорушення є батьки неповнолітнього або особи, що їх заміняють.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів.

Відповідно положень ст.. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина - особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Відповідально положень ст. 12 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ 598774 від 08.11.2023р., згідно якого ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина ОСОБА_3 06.11.2005р., який в період часу з 01.09.2023р. по 02.11.2023р. без поважних причин не був охоплений навчанням. Протокол містить запис про наявність пояснень ОСОБА_1 , на окремому аркуші;

- лист повідомлення начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради про те, що учень ОСОБА_2 не відвідує заклад освіти без поважних причин з 01.09.2023р. по 02.11.2023р., усна розмова з матір`ю та учнем результату не дала, батьки ОСОБА_2 ухиляються від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо здобуття дитиною повної загальної середньої освіти;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких та підтвердила факт невідвідування її сином ОСОБА_2 закладу навчання у період з вересня 2023р. по початок листопада 2023р.;

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184КУпАП.

Таким чином, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Усе викладене вище дозволяє визнати ОСОБА_1 , винуватою в інкримінованому їй правопорушенні.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного повного та об`єктивного їх дослідження, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

При призначенні покарання суддя враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та особу правопорушника, яка дане правопорушення вчинила вперше.

Приймаючи до уваги обставини вчинення правопорушення, особу винної, суд вважає, що до неї слід застосувати стягнення у виді попередження.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено справляння судового збору в разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 536,80 грн.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 184, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України, судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Банківські реквізити для сплати судового збору:

призначення платежу: судовий збір по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення з вказівкою прізвища, ім`я та по-батькові,

отримувач коштів - ГУК у м. Києві/ м. Київ /22030106

код отримувача- (ЄДРПОУ) 37993783

банк отримувача- Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача- UA 0026001

код класифікації доходів бюджету- 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш