ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю:

- особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , потерпілого - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 , 03 вересня 2023 року о 10 год. 45 хв., в м. Дніпро на Центральному мосту в напрямку правого берега керуючи транспортним засобом Аudi Q3,д/н. НОМЕР_1 при перестроюванні з крайньої лівої смуги руху в центральну не надала перевагу транспортному засобу BMW328, д/н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку з права, чим порушила вимоги п.10.3 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказує на незаконність рішення місцевого суду та просить скасувати постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2023 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вважає, що суд першої інстанції не повністю встановив обставини дорожньо-транспортної пригоди, не дослідив всіх доказів по справі, а тому дійшов неправильних висновків.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції не з`ясувавши причини її відсутності у судовому засіданні розглянув справу без її участі, тим самим позбавив можливості надати пояснення та залучити інші докази, а саме: відео з сайту "Безпечне місто" та висновок експерта за результатами проведення експертного дослідження з обставин ДТП №10.1/036-Д від 03.11.2023 року.

Вказує, що з`явитися в судове засідання вона не змогла через дуже погане самопочуття, яке діагностували як ковід, що підтверджується інформаційною довідкою з електронної системи охорони здоров`я про тимчасову непрацездатність з 26.10.2023 по 30.10.2023.

Крім того, зазначає, що вона рухалась на автомобілі Audi Q3, н.з. НОМЕР_1 з лівого берега р. Дніпро на правий по Центральному мосту у лівій смузі, поглянула у дзеркало бокового виду, увімкнула правий поворот та почала перестроюватися у середню смугу. У цей час інший учасник ДТП ОСОБА_2 , який керував автомобілем BMW328, н.з. НОМЕР_2 , рухався у середній полосі, почав перестроюватися у крайню праву полосу, з якої набрав швидкості, яка значно перевищувала її швидкість, та різко скоїв маневр у середню смугу, що підтверджується відео з сайту "Безпечне місто" (хвилини 8.26-8.33) та малюнком 12 Висновку експерта.

Дані обставини підтверджуються і наявними пошкодженнями автомобіля Audi Q3, н.з. НОМЕР_1 , а саме пошкодженням правої бічної сторони, яке утворилося від контакту із автомобілем BMW328, н.з. НОМЕР_2 , а також збільшенням інтенсивності пошкоджень передніх правих дверей з переднім крилом та правою бічною поверхнею переднього бамперу, які відбуваються у напрямку передньої з лівої частини автомобілю. Тобто, деформуюче зусилля, яке утворило пошкодження правої бічної поверхні автомобіля Audi Q3 було направлено із заду на перед та з права на ліво, що вказує на те, шо в момент зіткнення швидкість руху автомобілю BMW328 була більшою за швидкість руху Audi Q3, і до контакту BMW328 наближався із заду на перед по руху автомобіля Audi Q3, тобто автомобіль BMW328 не був попереду автомобілю Audi Q3 (останній абзац сторінки 15 Висновку експерта). Окрім того, дані обставини підтверджуються і поясненнями свідка ОСОБА_3 , які не були взяті судом до уваги, та які, в сукупності з вищенаведеними доказами, спростовують пояснення потерпілого ОСОБА_2 про те, що автомобіль Audi Q3 вдарив автомобіль BMW328 в його задню ліву частину.

Водночас, наголошує, що судом не було встановлено чи мала вона технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді та чи відповідали дії водіїв транспортних засобів вимогам ПДР, а якщо ні, то чи перебували вони у причинному зв`язку із настанням події ДТП.

З цих питань, звертає увагу, що у висновку експерта зазначено, що її дії при зафіксованому механізмі пригоди, не суперечили вимогам п.п.10.1 та 10.3 ПДР (абзац 2 сторінка 19), а також, що вона не мала технічної можливості запобігти зіткненню із автомобілем BMW328 шляхом своєчасного виконання тих чи інших вимог ДПР. В свою чергу, дії водія автомобілю BMW328 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.10.1 та 10.3 ПДР та він мав технічну можливість запобігти зіткненню транспортних засобів і подальший наїзд автомобілю Audi Q3 на нерухому перешкоду (відбійник) шляхом своєчасного виконання ним вимог п.п.10.1 та 10.3 ПДР, виконання яких було необхідною умовою для уникнення події з його боку і для їх виконання у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримала доводи поданої апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, просила апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення місцевого суду без змін. Додатково пояснив, що не згоден з висновками автотехнічної експертизи, наданої ОСОБА_1 апеляційному суду, а також вважає неправдивими письмові пояснення свідка ОСОБА_3 та вважає їх таими, що умисно надані на користь ОСОБА_1 , оскільки він бачив, як свідок та ОСОБА_1 після ДТП спілкувалися разом. Натомість надати апеляційному суду докази на спростування висновків автотехнічної експертизи та пояснень вказаного свідка не може.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими/ в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №553167 від 03.09.2023 року, згідно якого 03 вересня 2023 року о 10 год. 45 хв., в м. Дніпро на Центральному мосту в напрямку правого берегу водій ОСОБА_1 керуючи т.з. Аudi Q3, д.н.з. НОМЕР_1 при перестроюванні з крайньої лівої смуги руху в центральну не надала перевагу т.з. BMW328, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку з права, чим порушила вимоги п.10.3 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено "На окремому аркуші. З протоколом не згодна". Крім того зафіксовано, що було вилучено посвідчення водія НОМЕР_3 від 2014 року, та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_4 від 03.09.2023 року. Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія нею отримана (а.с.1);

- схему місця ДТП від 03.09.2023 року, в якій зазначено місце зіткнення, напрямок руху автомобілів, а також, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Аudi Q3, д.н.з. НОМЕР_1 , отримав пошкодження переднього бамперу з лівої та правої сторони, лівого та правого крила, передньої правої дверцяти, порогу з лівої сторони, переднього правого, переднього лівого, заднього лівого колеса, заднього бамперу з лівої сторони (спрацювала подушка безпеки на водійському сидінні); автомобіль BMW328, д.н.з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження переднього лівого та заднього лівого дверцята, заднього крила з лівої сторони, колісного диску із задньої лівої сторони, зміщення заднього габаритного ліхтарю з лівої сторони (спрацювала подушка безпеки із задньої лівої сторони та передньої лівої сторони, а також на водійському сидінні). Також в схемі зазначено, що освітлення місця ДТП - денне, стан покриття проїзної частини - сухе, в графі порушення пункту ПДР вказано 10.3 (а.с.2);

- пояснення допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_2 , який судовому засіданні підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 553167 від 03 вересня 2023 року та повідомив суду, що 03 вересня 2023 року, близько 10 годин 49 хвилин він рухався по Центральному мосту за напрямком руху до правого берега в крайній правій смузі, ввімкнувши сигнал повороту, переконавшись в безпеці свого маневру почав перестроюватись в центральну полосу, після чого ОСОБА_2 відчув як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 вдарив його в задню ліву частину.

Натомість, суд першої інстанції взагалі без будь-якого обґрунтування не прийняв до уваги письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , надані нею під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, тим самим не перевірив її версію події, а також письмові пояснення свідка ОСОБА_3 .

Так, в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначала (мовою оригіналу), що: " вона двигалась через Центральный мост со стороны Воронцова в сторону Цирка в левой крайней полосе. Посмотрев в зеркало заднего бокового вида начала перестраиваться в среднюю полосу и сразу после того как перестроилась услышала удар в правую переднюю строну своей машины. Из-за этого удара машину откинуло влево на отбойник. Ударившись об отбойник, машину она вывернула на левую полосу и остановилась. Есть свидетель - водитель машины который ехал и оставил свой номер телефона «НОМЕР_5 ОСОБА_4» (а.с.3).

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від. 03.09.2023 вбачається, що він рухався по мосту на першій смузі, по третій смузі рухався автомобіль Ауди № НОМЕР_1 . В дзеркало заднього виду він побачив, що його на великій швидкості наздогоняє БМВ, НОМЕР_2 . Щоб не трапилась аварія (ледве не вдарив мене ззаду), водій БМВ звернув ліворуч на другу смугу, але не зміг зкерувати, його вивело на третю смугу, де саме і рухалась Ауді, завдяки чому він ударив Ауді . Завдяки удару БМВ скинуло на другу смугу і він поїхав далі. Ауді кинуло на роздільний парапет і майже не перевернуло. Завдяки зломаній підвісці переднього лівого колеса автомобіль почав гальмувати і зупинився. Він під`їхав до водія Ауді , з`ясував, що у неї немає травм і надав свій номер телефону. В цей час позаду мене в другому ряду рухався сріблястий автомобіль. Водій БМВ їхав в першому ряду позаду мене, потім вирушив між мною і водієм сріблястого кольору в другу смугу, але не справився з кермуванням і вдарив Ауді. (а.с.5)

Разом з цим, згідно висновку експерта за результатами проведення експертного дослідження з обставин і механізму ДТП від 03.11.2023 року №10.1/036-Д (а.с.40-51), долученого до апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що судовим експертом Драган В.М. було встановлено, що при зафіксованих вихідних даних водій автомобіля Аudi ОСОБА_1 не мала технічної можливості запобігти зіткненню із автомобілем BMW шляхом своєчасного виконання тих чи інших вимог ПДР, технічна можливість по запобіганню пригоді не визначалась її односторонніми діями; водій автомобіля BMW ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти зіткненню транспортних засобів і подальший наїзд автомобілю Audi на нерухому перешкоду (відбійник) шляхом своєчасного виконання ним вимог п.п.10.1 та 10.3 ПДР, виконання яких було необхідною умовою для уникнення події з його боку і для їх виконання у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх. Крім того, при зафіксованому механізмі пригоди, дії водія автомобіля Аudi ОСОБА_1 не суперечили вимогам п.п.10.1, 10.3, 12.2 ПДР, дії водія BMW ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.10.1 та 10.3 ПДР, що з технічної точки зору, перебувало у причинному зв`язку із настанням події даної ДТП (як із зіткненням з автомобілем Audi, так і його наїздом на нерухому перешкоду). Крім того, у висновку зазначено, що водій ОСОБА_1 після зіткнення керованого нею автомобілю з автомобілем BMW перебувала в аварійній дорожньо-транспортній обстановці, яку їй було створено діями водія автомобіля ОСОБА_2 .

У свою чергу потерпілим ОСОБА_2 на спростування вищенаведених показань ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 та висновків автотехнічного дослідження під час апеляційного розгляду належних доказів не надано, клопотань або заяв з приводу призначення автотехнічної експертизи не заявлено, а судження потерпілого про неправдивість показань свідка ОСОБА_3 є лише його особистим припущенням та не мають належного підтвердження, натомість об`єктивність показань свідка підтверджується сукупністю інших наявних у справі та досліджених апеляційним судом доказів.

Сторони є вільними у виборі та користуванні своїми процесуальними правами, передбаченими статтями 268, 269 КУпАП, зокрема, щодо надання суду належних доказів у доведенні своєї версії подій.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме факту порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного та помилкового висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останньої.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом із порушенням правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про відсутність доказів наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2023 року скасуванню із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО