ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7966/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 13 листопада 2023 року після повторно автоматизованого розподілу надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2023 року серії ІІ № 0007350, ОСОБА_1 22 вересня 2023 року керуючи транспортним засобом «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював господарську діяльність з надання послуг перевезення пасажирів без отримання ліцензії на провадження цього виду господарської діяльності, тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2023 року ІІ № 0007350, складений стосовно ОСОБА_1 , копія водійського посвідчення, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, DVD-R диск з відеозаписом з місця події.

У судовому засіданні ОСОБА_1 фактично не заперечив викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення та вказав, що дійсно виконував пасажирські перевезення, втім такі ним здійснюються не регулярно. Додатково при цьому вказав, що автомобіль йому не належить та зважаючи на відсутність систематичності у його діях просив закрити провадження стосовно нього.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Так, ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено, що провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

З диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законом.

Водночас відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» передбачено, що за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Також відповідно до пункту 24 частини 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Отже, здійснення перевезення пасажирів потребує ліцензування і здійснення такої діяльності без ліцензії є підставою для притягнення особи до відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 164 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0007350, ОСОБА_1 22 вересня 2023 року на транспортному засобі «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив господарську діяльність з надання послуг перевезення пасажирів, без отримання ліцензії на провадження цього виду господарської діяльності.

Відповідно протоколу ОСОБА_1 його підписав, копію отримав.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерелом доказів, відповідно до положень ст. 251 КУпАП.

Наведені у протоколі обставини підтверджуються і долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Окрім цього, з переглянутого відео вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого є ОСОБА_1 . При перевірці документів працівниками поліції було встановлено, що в салоні авто перебувають пасажири, яким ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення. Правопорушник підтвердив, що не має ліцензії на здійснення перевезення пасажирів.

За таких обставин, суд визнає цей відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності доказів про те, що ним систематично здійснювалась господарська діяльність, що є обов`язковою умовою здійснення господарської діяльності та складовою цього адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_1 не оспорював того факту, що він у день, який зазначений у протоколі мав намір здійснити пасажирське перевезення, також останній не оспорював те, що у нього відсутні документи на підставі яких виконуються такі перевезення. Із фотозоброження, яке долучено до протоколу про адміністративне правопорушення можна зробити висновок, що автомобіль як раз таки призначений для перевезення пасажирів. Також під час судового засідання ОСОБА_1 і не заперечував ту обставину, що здійснює господарську діяльність, зокрема, надання послуг з перевезення пасажирів без ліцензії щонайменше два рази на місяць.

Отже, суддя констатує, що ході судового засідання ОСОБА_1 не спростував своїми пояснення вчинене ним правлпорушення, що підтверджено матеріалами справи.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу передбаченому цією санкцією, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 164, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя М.С. Бондаренко