Номер провадження 3/754/5996/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 листопада 2023 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Скляренко У.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2

за ч. 1 ст. 156, за ч. 1 ст. 164 КУпАП

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 312575, від 15.10.2023 ОСОБА_1 15.10.2023 о 10.30 у АДРЕСА_3 у кафе -барі «Рудий кіт» здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку, чим порушила вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 312573 від 15.10.2023 ОСОБА_1 15.10.2023 о 10.30 у АДРЕСА_3 у кафе -барі «Рудий кіт» впроваджувала діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без ліцензії на провадження господарської діяльності із продажу алкогольних напоїв.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 156 , ч. 1 ст. 164 КУпАП

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказувала на те, що вона у вказаний період працювала в кафе- барі «Рудий кіт» неофіційно, є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої російською федерацією території України, а саме з Луганської області, немає постійного заробітку та житла.

Суд дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, вважає, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративних правопорушеннь передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП

Так, правилами статей 245, 251, 252, 280 КпАП України передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 1 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову, включаючи імпорт або експорт, торгівлю спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібну торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без ліцензії або марок акцизного збору.

Водночас, диспозиція ч. 1 ст. 156 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Суб`єктами даного правопорушення можуть бути громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю у цих галузях.

Згідно матеріалів про адміністративне правопорушення, будь-які докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, зокрема, в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії, може бути лише суб`єкт господарювання.

ОСОБА_1 інкримінується реалізація алкогольних напоїв з марками акцизного збору без відповідних документів (ліцензії). Крім того, ОСОБА_1 не зареєстрована в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Враховуючи викладене, у справі про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту реалізації алкогольних напоїв без відповідної ліцензії.

Таким чином, судом встановлено, що викладене у вказаному протоколі та інкриміновані ОСОБА_1 правопорушення не відповідають диспозиціям ч. 1 ст. 156 , ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Вищевикладене свідчить про недотримання відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення або і самої події.

Суд законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Адміністративні матеріали у щодо ОСОБА_1 не містять відомостей та належних, допустимих доказів про наявність в її діях ознак складів адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КпАП України.

Згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

На обґрунтування провини ОСОБА_1 суду не надано жодних об`єктивних доказів, які б дозволяли на підставі ст. 252 КпАП України зробити висновок про доведеність факту вчинення нею інкримінованого правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КпАП України, а тому суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 284 КпАП України, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КпАП України; 3) закриття справи.

Положенням п. 1 ст. 247 КпАП України визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За вищевикладених обставин, керуючись п. 1 ст. 247 КпАП України суд приймає рішення про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутності у її діях події і складу адміністративних правопорушеннь.

З огляду на закриття провадження у справі, судовий збір в порядку ст. 40-1 КпАП України стягненню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 256, 251, 256, п.1 ст. 247, 283-286 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КпАП України щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Скляренко У.В.