Справа 336/9401/23
Провадження 3/336/5090/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 р. м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дмитрюк Оксана Вікторівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянки України, тимчасово не працюючої, зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 257838 від 04.09.2023 р., 13.08.2023 р. о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, в громадському місці висловлювалася нецензурною лайкою, хапала за одяг, погрожувала віником в адресу неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила громадський порядок та спокій громадян. Згідно протоколу, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

26.10.2023 р. у суді ОСОБА_1 ознайомлена з правами передбаченими ст. 268 КУпАП, про що підписала відповідну розписку. Вину у вчиненому правопорушенні не визнала, просила викликати та допитати у судовому засіданні ОСОБА_2 ..

У судове засідання 20.11.2023 р. ОСОБА_1 не з`явилась. Судова повістка, яка направлялась за адресою: АДРЕСА_1 , повернулась до суду у зв`язку з відсутністю адресату.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 04.09.2023 р., які містяться в матеріалах справи, 13.08.2023 р. вона разом з своїм знайомим, за адресою свого місця проживання розпивали спиртні напої. На вулиці під вікнами її квартири бігали діти і, як їй здалося, кидають каміння у її вікно. Вона взяла віник та пішла на вулицю, щоб їх нагнати. Вона на них кричала та махала віником, але нікого не била та не хапала за одяг.

У судовому засіданні 20.11.2023 р. представник малолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_2 пояснила, що 13.08.2023 р. приблизно о 17 год. 30 хв. біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 побила її сина ОСОБА_2 , 2013 р.н., виражалась нецензурною лайкою, порвала йому футболку, намагалась кинути в нього каміння, завдавши шкоди його психічному здоров`ю та тілесні ушкодження.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника малолітнього потерпілого ОСОБА_2 , суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі наступного.

Стаття 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство. Відповідно до диспозиції статті 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Диспозиція статті 173 КУпАП передбачає, що об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, передбачає наявність діяння: нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та вчинення інших подібних дій, що як наслідок порушують громадський порядок та спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

«Інші подібні дії» у розумінні статті 173 КУпАП є надзвичайно різноманітними. Вони можуть включати в себе (але не обмежуються): вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів`я по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображенням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Не є доказом і протокол про адміністративне правопорушення, який за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію ЄСПЛ щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі "Карелін проти Російської Федерації", протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо пояснень ОСОБА_2 , яка є представником малолітнього потерпілого у даній справі, то ці пояснення самі по собі не доводять наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення не містить належним чином сформульованого обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП. Так, формулювання посадовою особою у відповідній графі протоколу складу адміністративного правопорушення, фактично з об`єктивної сторони не відповідає диспозиції ст. 173 КУпАП. Не містить формулювання обов`язкових складових об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення щодо спрямованості умислу та мотиву діяння. Наведене свідчить про неконкретність пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення, що саме по собі унеможливлює притягнення її до адміністративної відповідальності оскільки порушує її право на захист.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 2, 3 частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного рішення Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, слід визнати, що вони не можуть бути розцінені як такі, що беззаперечно вказують на доведеність винуватості ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені під час розгляду справи, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.В. Дмитрюк

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік