ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі секретаря судового засідання Багнюк А.Ю., розглянувши в присутності захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Майорової Н.М. адміністративні матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС в Одеській області Державної податкової служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 47/15-32-07-08-27 від 03.10.2023 року, зазначено, що 03.10.2023 року головним державним інспектором відділу якості перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області Очкаленко Н.Л. при проведенні перевірки ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ», за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 12-А, офіс 1407, встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 директор ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ», вчинив порушення: п. 44.1, 44.3 ст. 44, п. 198.1, 198.3, ст. 198, абзацу «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами), в результаті чого товариством завищено показник від`ємного значення з податку на додану вартість, який підлягає бюджетному відшкодуванню, заявленого на рахунок платника у банку (відображено у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ) за червень 2023 року на суму 1077515 гривень.

Таким чином, за переконанням органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 адвокат Майорова Н.М., яка категорично не погодилась зі складеним відносно директора ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» протоколом на підставі акту податкової перевірки, просила справу стосовно її підзахисного закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та надала суду такі пояснення. Штраф, який визначено за даний вид правопорушення є незначним, однак дана справа для них є принциповою.

Захисник зазначила, що постачальники пшениці, контрагенти ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» в період з 2022 року по 2023 року, під час здійснення воєнних дій здійснювали господарську діяльність та підтверджується відповідною документацією, яку було надано суду, в якій відображено, що господарство здійснювало діяльність, в тому числі з посіву та збору пшениці, що підтверджується звітами про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2022 році, звітами про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2022 року, балансами, податковими деклараціями платника єдиного податку четвертої групи за 2022 рік, на господарстві працюють робітники, яким оплачується заробітна плата та сплачуються відповідні податки, даний факт підтверджений податковим органом, податковими деклараціями. Про що надала підтверджуючу документацію.

Крім того, господарство користується сільськогосподарськими земельними ділянками та риллями, взятими в тому числі в оренду, за які сплачувався земельний податок та орендна плата, що підтверджується податковими деклараціями платника єдиного податку четвертої групи за 2022 рік та балансом. Також господарство подає фінансову звітність, та статистичну звітність, оплачує податки, та отримало в період здійснення бойових дій значні прибутки, має в наявності сільськогосподарські техніку та транспортні засоби, складські приміщення, які не пошкодженні, що підтверджується балансом, оборотно-сальдовими відомостями 104, 105 та листами постачальників та відповідними Міськими радами, наявною інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів. На підтвердження цих даних, захисником в судовому засіданні було надано відповідну документацію.

Вказала, що контрагенти ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» зібрали об`єм пшениці, пропорційний об`єму що був посаджений, що підтверджується звітами про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду та балансом. Крім того, постачальники пшениці ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» не звертались до податкового органу із заявами щодо неможливості подання фінансової звітності в зазначений період, звільнення від сплати податків та нездійснення господарської діяльності в наслідок здійснення на їх територіях бойових дій, пошкодження оборотних та необоротних активів. Також захисник на підтвердження цих обставин надала документи.

Захисник зазначила, що посилання податкового органу за результатами перевірки на те, що відсутні факти, які підтверджують здійснення господарських операції по вирощуванню, збиранню, зберіганню сільськогосподарської продукції та фактичної можливості здійснювати господарські операції на земельних ділянках внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного стану на території України, Миколаївська область Березнегуватський район, Миколаївський район, які розташовані в районі проведення воєнних дій, є безпідставними, та такими що спростовуються наведеними вище доказами у вигляді первинної документації та фінансової та статистичної звітності, яку було представлено суду.

Крім того, захисник зазначила, що податковим органом не доведено належними та допустими доказами факт неможливості здійснення постачальниками пшениці господарської діяльності з вирощування, збирання, зберігання пшениці в період воєнних дій та надала пакет документів стосовно контрагентів ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ», що доводить протилежне.

При цьому, послалася на Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 із змінами «Про затвердження Переліку територій окупованих Російською Федерацією», не передбачає та не встановлює факт неможливості здійснення на даній території, господарської діяльності товариствами, а тільки свідчить що на даній території проводились бойові дії. Крім того, захисник вказала, що дані території не були в окупації, а воєнні дії здійснювались в зазначений період по всій території України та посилання податкового органу на те, що гарантійних листах не зазначено будь-якої інформації із документальним підтвердженням, що засвідчує факт безпеки для життя та здоров`я людей для фактично можливого здійснення господарських операцій з вирощування, зберігання та транспортування сільськогосподарської продукції на земельних ділянках дії обставин непереборної сили у період воєнного стану на територіях Миколаївська область Березнегуватьський район, Миколаївський район, є безпідставним, оскільки встановлення фактів безпеки для життя та здоров`я людей при здійсненні господарської діяльності не входить до повноважень Податкового органу та жодним чином не впливає на здійснення господарської діяльності та оподаткування товариств.

Також, захисник зазначила, що посилання податкового органу на відсутність у власності або користуванні контрагентів транспортних засобів та складів є безпідставними. Докази наявності права власності на транспортні засоби, за допомогою яких здійснювались перевезення, та складських приміщень, також безпосередньо надано суду.

Між тим, захисник зазначила, що у ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» наявні всі первинні документи, що підтверджують реальність даних правочинів, однак останній не може нести відповідальність, у випадку допущення контрагентами ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» порушеннями вимог законодавства та у разі допуску контрагентами таких порушень, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них.

Однак захисник звернула увагу й на те, що зустрічну перевірку їхніх контрагентів податковими органами здійснено не було.

Також захисник зазначила, що ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» було подано адміністративний позов до Одеського окружного адміністративного суду до відповідача: Головного управління ДПС в Одеській області про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №25758/15-32-07-08-25 від 09.10.2023 року та Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 року відкрито провадження у справі №420/28480/23 за позовом: ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» до відповідача: Головного управління ДПС в Одеській області про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №25758/15-32-07-08-25 від 09.10.2023 року. На підтвердження цього факту надала витяг з ЄДРСР, що можна перевірити у відкритому доступі в мережі Інтернет.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_1 адвоката Майорової Н.М., дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До матеріалів справи на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, долучено лише протокол № 47/15-32-07-08-27 від 03.10.2023 року; акт про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» №24210/15-32-07-08-20 від 06.09.2023 року; копію документу, що посвідчує особу ОСОБА_1 ; витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання; наказ №3/к від 21.02.2019 року про призначення на посаду директора ОСОБА_1 ; довідку про дохід ОСОБА_1 за період з 01.04.2023 року по 30.09.2023 № ОА00-000009 від 03.102.2023 року.

Як зазначено в протоколі, посадова особа ОСОБА_1 директор ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ», вчинив порушення: п. 44.1, 44.3 ст. 44, п. 198.1, 198.3, ст. 198, абзацу «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами), в результаті чого товариством завищено показник від`ємного значення з податку на додану вартість, який підлягає бюджетному відшкодуванню, заявленого на рахунок платника у банку (відображено у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ) за червень 2023 року на суму 1077515 гривень.

Таким чином, на думку податкового органу, своїми діями ОСОБА_1 , будучи призначений на посаду директора ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» порушив порядок ведення податкового обліку, зокрема:

- п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, який передбачає, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу;

- 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України, який передбачає, щоплатники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії);

- п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, який передбачає, щодо податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України;

- 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, який передбачає, що Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

- абзацу «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

З огляду вищевикладене, суд зазначає, що суми податкового кредиту з податку на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема, обумовлюватись лише допущеними контрагентами порушеннями вимог законодавства. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них, адже законом іншого не передбачено.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Під час дослідження наданих стороною захисту доказів, судом встановлено, що між ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» та Постачальниками пшениці були укладенні договори поставки пшениці врожаю 2022 року, на виконання умов даних договорів постачальник пшениці поставили ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» пшеницю врожаю 2022 року, що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та податковими накладними, а ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» здійснило оплату за передану пшеницю врожаю 2022 року постачальниками пшениці в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, таким чином наявні всі первинні документи, що підтверджують суми податкового кредиту з податку на додану вартість, та відсутні підстави для встановлення порушень п.44.1 ст. п.44 п.198.1. п.18.3. ст. 198 абзацу «б» п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, та висновків, що ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ», завищення показнику від`ємного значення з податку на додану вартість, який підлягає бюджетному відшкодуванню ПДВ (додаток №3 до податкової декларації з ПДВ) сум ПДВ, по яким не підтверджено поставку ТМЦ.

Крім того, суд зазначає, що всупереч вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі невірно зазначено прізвище особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, обставини, зазначені в протоколі, та долучені до нього докази не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та повністю спростовуються наданими стороною захисту доказами, перевіреними та дослідженими безпосередньо в судовому засіданні, про які зазначено вище.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час, ст. 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, аналізуючи в сукупності матеріали справи та відсутність об`єктивних доказів винуватості особи, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, на підставі чого справу про адміністративне правопорушення стосовно нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163- 1 КУпАП, слід закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст. 7, 9, 10, 163-1, 221, 247, 251, 254, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси Ірина ЦИБ