ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/1235/23Головуючий у 1-й інстанції Васильченко В.В.
Провадження № 33/817/641/23 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

з участю:

за участю ОСОБА_1 , адвоката Кульгавця С.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Кульгавця С.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою суду, 10.06.2023 року о 00 год. 20 хв. в с. Хартонівці по вул. Залізнодорожній водій ОСОБА_1 керував т/з MERCEDES-BENZ VITO, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою Alcotest Drager 6810 з результатом 0,78% проміле. Від подальшого проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Кульгавець С.М. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду від 18 жовтня 2023 року та провадження у справі закрити з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що вимоги закону при розгляді справи ОСОБА_1 дотримані повністю не були, оскільки при прийнятті рішення поза увагою та без належної оцінки суду залишилися фактичні обставини, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення.

Вказує, що на місці зупинки т/з ОСОБА_1 з результатом тесту на алкоголь був не згідний, від проведення огляду в медичному закладі відмовився.

Вважає, що в такому разі дії ОСОБА_1 повинні були кваліфіковані за п.2.5 ПДР України на що суд належним чином не відреагував, що призвело до прийняття незаконної постанови.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування, що ставить під сумнів перебування його в стані алкогольного сп`яніння.

Апелянт посилається на те, що в матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому міститься запис про те, що огляд проведено ОСОБА_2 , а не ОСОБА_2 , однак суд при розгляді справи даних протиріч не усунув.

Стверджує, що з матеріалів справи не можливо встановити чи дозволений технічний прилад Alcotest Drager 6810 до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Зазначає, що до матеріалів справи не додано сертифікату відповідності спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810.

Вважає, що відеозапис, який долучений до матеріалів справи є недопустимим доказом.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Кульгавця С.М., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №179509 від 10.06.2023 року, складений інспектором СРПП ВП №4 (м.Заліщики) ЧРУП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції поліції Ромашенком Т.В., відповідно до якого зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 10.06.2023 року о 00 год. 20 хв. в с. Хартонівці по вул. Залізнодорожній т/з MERCEDES-BENZ VITO, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою Alcotest Drager 6810 з результатом 0,78% проміле. Від подальшого проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Відповідно до відеозапису камер поліцейських, під час патрулювання 10.06.2023 року о 00 год. 20 хв. в с. Хартонівці по вул. Залізнодорожній, поліцейськими виявлено т/з MERCEDES-BENZ VITO, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався з порушенням ПДР, за кермом якого перебував ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він в порушення п. 2.9 (в) ПДР керував т/з, в якого в темну пору доби не освічувався задній номерний знак, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП з накладенням штрафу.

З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 , у зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд буде проходити на місці зупинки.

Пройшовши огляд на місці, з результатом ОСОБА_1 погодився та у медичний заклад на огляд їхати відмовився.

У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, запах алкоголю із ротової порожнини, нечітка мова та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 червня 2023 року.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Не заслуговує на увагу твердження апелянта про те, що на місці зупинки т/з ОСОБА_1 з результатом тесту на алкоголь був не згідний і, від проведення огляду в медичному закладі відмовився, оскільки відповідно до відеозапису останній з результатом погодився, про що у відповідній графі чеку газоаналізатора Alcotest Drager 6810 поставив свій підпис.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за п.2.5 ПДР України, оскільки останній пройшов огляд на місці зупинки, результат огляду якого становив 0.78% проміле та відмовився їхати у медичний заклад, тому такі дії водія правильно кваліфікували, як порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, тобто перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.

Не заслуговує на увагу твердження апелянта про те, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння не правильно зазначено прізвище водія, оскільки помилкове зазначення прізвища ОСОБА_1 не спростовує факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування, що ставить під сумнів перебування його в стані алкогольного сп`яніння та, що до справи не додано сертифікату відповідності спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810, оскільки це не впливає на відповідальність останнього.

Щодо посилання апелянта на недопустимість як доказу відеозапису, який долучений за запитом суду, то такі не заслуговують на увагу, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до протоколу додаються, в тому числі DVD-R диск з відео. За таких обставин, твердження апелянта, що суд за власною ініціативою збирав докази, є необґрунтованим.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що з матеріалів справи не можливо встановити чи дозволений технічний прилад Alcotest Drager 6810 до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, оскільки відповідно до роз`яснень Українського медичного центру сертифікації МОЗ України від 18.01.2018 року №45, закінчення 10.02.2015 року терміну дії реєстрації в Україні виробу медичного «Drager Alcotest 6810» означає припинення можливості їх ввезення на митну територію України та введення в експлуатацію, але не впливає на вироби, які вже були введені в експлуатацію - використовувались у практиці. З огляду на наведене, працівники патрульної поліції вправі використовувати вироби медичні «Drager Alcotest 6810», які були введені в експлуатацію до 10.02.2015 року, за умови їх своєчасного калібрування з інтервалом у 6 місяців.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Щодо твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Кульгавця С.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя