П О С Т А Н О В А

Іменем України

04.05.2023 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП,

встановив:

08.02.2023 року о 20 год. 00 хв. у м. Львові по вул. Городоцька, 189 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи 29.04.2022 року позбавленим права керування Залізничним районним судом м. Львова терміном на один рік. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1.А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Окрім того, 08.02.2023 року о 20 год. 00 хв. у м. Львові по вул. Городоцька, 189 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі, результат позитивний, висновок № 000293 від 08.02.20223 року, правопорушення вчинив втретє протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9.А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення повістки на адресу, вказану в протоколі, а саме: АДРЕСА_1 .

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, положенням ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено вичерпний перелік категорій справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 та ст.126 КУпАП, у зазначений виключний перелік не входить.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, його поведінку суд вважає свідомим затягуванням розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, та уникнення адміністративної відповідальності.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 234027 від 08.02.2023 року та серії ААД № 234028 від 08.02.2023 року; відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, здійснений на виконання вимог ч.2 ст.266 КУпАП, на якому зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння та результати такого огляду, відповідно до яких у зразках біологічного середовища, відібраних у ОСОБА_1 , виявлено вміст амфетамінів, з приводу чого ОСОБА_1 пояснив, що купував і вживав порошки та раніше вже позбавлявся права керування транспортними засобами; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 08.02.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 працівниками поліції скеровано до медичного закладу для огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з виявленням в останнього ознак такого сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці; висновок № 000293 від 08.02.2023 року, складений лікарем-наркологом КНП ЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень", відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння; довідки старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Н. Дяків від 14.02.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 двічі у 2022 році притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та ч.4 ст.126 КУпАП, зокрема 05.09.2022 року - працівниками поліції за вчинення 05.09.2022 року правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, 29.04.2023 року - Залізничним районним судом м. Львова за ч.1 ст.130 КУпАП за вчинення таких правопорушень відповідно 23.02.2022 року та 24.02.2023 року, - суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.1.А Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: особу порушника, характер вчинених ним правопорушень, ступінь його вини у вчинених правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, яка доведена повністю, а також зважаючи на те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому, відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу із позбавленням права керування транспортним засобом. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Щодо адміністративного стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, суд зазначає, що відповідно до довідки старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Н. Дяків від 14.02.2023 року транспортні засоби за ОСОБА_1 на території України не зареєстровані. Відтак, вказане стягнення застосуванню не підлягає.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП, з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33,36, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, і накласти на нього стягнення, з врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, за ч.3 ст.130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 коп. із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд міста Львова.

Суддя Величко О.В.