Номер провадження: 33/813/761/23
Номер справи місцевого суду: 521/9871/22
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тьосової Я.В.,

представника Одеської митниці ДФС Іванчикова А.Ю.,

представника власника майна Кононюк В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДМСУ Бєлошицької Л.Ф. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.02.2023 року відносно,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Румунії, працюючого водієм фірми «HOLLEMAN SPECIAL TRANSPORT & PROJECT CARGO SRL», паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України,

встановив:

Оскарженою постановою місцевого суду закрито провадження по справі відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481МК України, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу вказаного правопорушення.

Згідно з оскарженою постановою, суддею першої інстанції здійснювався розгляд матеріалів за протоколом про порушення митних правил відповідно до якого 01.04.2022, року о 01 год. 25 хв., в зону митного контролю пункту «Рені-Джюрджюлєшть (авто)» митного поста «Рені» Одеської митниці було надано документи на транспортні засоби комерційного призначення марки «MERCEDES-BENZ», державний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , напівпричіп марки «BROSHUIS», державний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , країна реєстрації Румунія, зареєстрований на фірму «HOLLEMAN SPECIAL TRANSPORT & PROJECT CARGO SRL», C.NEAMTULUI 5-7, ОСОБА_2 , AP 59 BUCHAREST/ ROMANIA, під керуванням громадянина Румунії ОСОБА_3 .

Під час здійснення митного контролю та перевірки документів встановлено, що наявною в базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби встановлено, що транспортний засіб комерційного призначення - напівпричіп марки «BROSHUIS», державний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , країна реєстрації Румунія, 10.11.2021 року, о 07 год. 42 хв., був ввезений на митну територію України громадянином Румунії ОСОБА_4 , через митного пункт пропуску «Орлівка» Одеської митниці (код підрозділу - UA500420), в митному режимі «тимчасове ввезення до 20 днів», з метою комерційного призначення.

Відповідно до даних програмно-інформаційного комплексу «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС Держмитслужби станом на 01.04.2022 року не зареєстровано факту вивезення за межі митної території України зазначеного транспортного засобу комерційного призначення - напівпричіп марки «BROSHUIS», державний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , країна реєстрації Румунія.

Таким чином, на думку митного органу, громадянин Румунії ОСОБА_4 , перевищив встановлений строк перебування транспортного засобу комерційного призначення - напівпричепу марки «BROSHUIS», державний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , країна реєстрації Румунія, ввезений у митний режим «тимчасове ввезення на митну територію України до 20 днів», більше ніж на тридцять діб.

Згідно баз даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби, транспортний засіб комерційного призначення - напівпричіп марки «BROSHUIS», державний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , країна реєстрації Румунія, ввезено на митну територію України 10.11.2021 року та станом на 01.04.2022 не вивезено.

Також була проведена перевірка згідно розділу «Автотранспортні засоби» бази даних ЄАІС Держмитслужби, відповідно до якої в базі даних відсутня інформація про оформлення транспортного засобу комерційного призначення - напівпричіп марки «BROSHUIS», державний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , країна реєстрації Румунія, в інший митний режим чи оформлення на нього будь-яких митних документів.

Таким чином, на думку митного органу, громадянин Румунії ОСОБА_5 перевищив встановлений ч. 1 ст. 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу комерційного призначення - напівпричепу марки «BROSHUIS», державний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , країна реєстрації Румунія, більше ніж на тридцять діб, у зв`язку з чим, у відношенні нього складено протокол про порушення митних правил №0641/50000/22 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Згідно інформації ТОВ «Експоцентр Одеса» від 14.05.2022 №0202-inf, вартість транспортного засобу комерційного призначення - напівпричепу марки «BROSHUIS», державний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , країна реєстрації Румунія, складає 700 000 (сімсот тисяч) гривень.

За вказаних обставин, на підставі ст.ст. 459, 494 МК України, посадовою особою митниці у відношенні особи було складено протокол про порушення митних правил, за ознаками ч.6 ст. 481 МК України.

Місцевий суд, розглянувши вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 , оскільки останній не є суб`єктом відповідальності, так як не здійснює комерційну діяльність, зокрема із використанням вилучених комерційних транспортних засобів (напівпричепів), враховуючи зміст договору, у ОСОБА_1 був відсутній обов`язок зворотного вивезення комерційних транспортних засобів, і термін дії його договору закінчився до настання терміну вивезення ТЗ за межі України, а саме 15.11.2021 року.

Також суд першої інстанції зазначив, що матеріали справи не містять митної декларації та інших документів, на підставі яких 10.11.2021 року було здійснене митне оформлення транспортного засобу комерційного призначення, тобто відсутні докази, що саме ОСОБА_1 здійснював декларування комерційних транспортних засобів.

З долученого до матеріалів провадження витягу з журналу пункту пропуску вбачається лише факт перетину пункту пропуску 10.11.2021 року комерційними транспортними засобами під керуванням ОСОБА_1 , при цьому не містять жодних відомостей, про те, що останній був обізнаний щодо строків тимчасового ввезення транспортних засобів, на яких він здійснював міжнародні рейси.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції представник Одеської митниці Бєлошицька Л.Ф. подала апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам, просить скасувати постанову, прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчинені ним правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накласти адміністративне стягнення згідно санкції вказаної статті.

Апелянт вказує, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, тобто перевищення встановленого МК України строку тимчасового ввезення транспортного засобу комерційного призначення, а саме напівпричепу марки «BROSHUIS», державний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , більше ніж на двадцять діб, що враховано судом першої інстанції не було.

До початку апеляційного розгляду захисником Борисенко О.Ю. подано заперечення на апеляційну скаргу представника митниці, в якій посилається на наступне:

-обставина перетину громадянином Румунії ОСОБА_1 кордону України «безпосередньо в автомобілі» не може свідчити про те, що останній є особою, відповідальною за дотримання митного режиму, а матеріали провадження навіть не містять копії паспорта громадянина Румунії ОСОБА_1 . При цьому, митним органом до протоколу про порушення митних правил долучені копії паспорта водія, який 01 квітня 2022 року вивозив комерційний транспортний засіб (напівпричіп) громадянина Румунії ОСОБА_6 , тобто відбулась передача права використання режиму тимчасового ввезення іншій особі, що передбачено статтею 109 МК України;

-відповідно до протоколу про порушення митних правил №0641/50000/22 від 04.04.2022, предметом є не автомобіль, як зазначено апелянтом, а транспортний засіб комерційного призначення (напівпричіп) марки «BROSHUIS», державний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , реєстрації Румунія, тобто напівпричепи не оснащені двигуном і пересуваються тільки за рахунок тягової машини, до якої він під`єднується, що виключає можливість пересуватися безпосередньо на напівпричепі, який є предметом у цій справі;

-громадянин Румунії ОСОБА_1 на час ввезення Транспортного засобу виконував функції водія (найманий працівник) у фірмі-власника Транспортного засобу - «HOLLEMAN SPECIAL TRANSPORT & PROJECT CARGO SRL» і будь-якою комерційною діяльністю не займається, що виключає особистий інтерес останнього. Крім цього, згідно інформаційного листа ТОВ «Холлеман Україна» №0304/1 від 03 квітня 2022 року, Транспортний засіб надійшов на адресу ТОВ «Холлеман Україна», для перевезення вантажу та саме представник компанії звертався до митного органу із заявою про припинення справи про порушення митних правил шляхом компромісу від 11.04.2022 року, відповідно до вимог ч. 1, 4, 5 ст. 521 МК України. Таким чином, юридична особа «HOLLEMAN SPECIAL TRANSPORT & PROJECT CARGO SRL», як власник ТЗ, звертаючись до митного органу із заявою про компроміс фактично визнає себе особою, яка вчинила порушення митних правил, а митний орган не заперечує проти укладання мирової угоди з юридичною особою «HOLLEMAN SPECIAL TRANSPORT & PROJECT CARGO SRL», проте посилається на відсутність повноважень, чим фактично також визнає юридичну особу «HOLLEMAN SPECIAL TRANSPORT & PROJECT CARGO SRL» - особою, яка вчинила порушення митних правил. Однак, апелянтом зазначено, що до Одеської митниці з метою укладання мирової угоди звертався саме громадянин Румунії ОСОБА_1 , що у свою чергу не відповідає дійсності;

-Georgescu N. не є особою, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо ТЗ юридично значущі дії від свого імені, не є особою, яка уповноважена подавати заяви про продовження встановленого строку тимчасового ввезення;

Щодо строків тимчасового ввезення, захисник на противагу доводам представника митниці посилається на наступне.

Положеннями статей 108, 189 МК України, та на лист ДМСУ від 05.03.2013 №11.1/2-12.2/2172-ЕП, відповідно до яких, на думку апелянта строк тимчасового ввезення для автомобільних транспортних засобів комерційного призначення, що ввозяться на митну територію України, становить 20 днів, не відповідає дійсності, з огляду на те, що в відповідно до ч. 1, 2 ст. 108 Митного кодексу така вимога відсутня.

Посилання апелянта на лист ДМСУ від 05.03.2013 №11.1/2-12.2/2172-ЕП вважають недоцільним, оскільки носить суто інформаційний характер, не є нормативно-правовим актом, та в Міністерстві юстиції України не зареєстрований.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Одеської митниці Держмитслужби Іванчикову А.Ю. яка підтримала апеляційну скаргу; заслухавши доводи представника власника майна, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги митниці; вивчивши матеріали адміністративної справи; дослідивши докази, які долучені до справи; суд приходить до наступних висновків.

Апеляційний розгляд проведено без участі ОСОБА_1 та його захисника Борисенко О.Ю., який у свою чергу звернувся з клопотанням про здійснення розгляду за його відсутності.

У судовому засіданні апеляційного суду представник власника майна, зазначила, що вказаний транспортний засіб (напівпричіп) належить компанії «HOLLEMAN SPECIAL TRANSPORT & PROJECT CARGO SRL», представники якої були обізнані про 20-денний строк тимчасового ввезення транспортного засобу, однак через перебування ТЗ на ремонті у місті Миколаєві та проголошенням на території України воєнного стану представниками «HOLLEMAN SPECIAL TRANSPORT & PROJECT CARGO SRL» був пропущений строк звернення до митних органів із заявою про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу комерційного призначення. Також в подальшому представники «HOLLEMAN SPECIAL TRANSPORT & PROJECT CARGO SRL» звернулись до митних органів з листом про укладання мирової угоди та сплати компанією штрафу, однак митниця відмовила в укладанні мирової угоди.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, з посиланням порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційним судом встановлено таке.

Статтею 487 Митного кодексу України (далі МК) передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 486 МК передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.495 МК доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до вимог ст.ст. 486, 489 МК, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до матеріалів адміністративного провадження 10.11.2021 року громадянином Румунії ОСОБА_4 , через пункт пропуску «Орлівка» Одеської митниці, в митному режимі «тимчасове ввезення до 20 днів», був ввезений на митну територію України, з метою комерційного призначення транспортний засіб напівпричіп марки «BROSHUIS», номерний знак НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , країна реєстрації Румунія.

Разом з цим, вищезазначений транспортний засіб, який по документам належить компанії «HOLLEMAN SPECIAL TRANSPORT & PROJECT CARGO SRL», 01.04.2022 року прибув в зону митного контролю пункту «Рені-Джюрджюлєшть (авто)» митного поста «Рені» Одеської митниці, під керуванням громадянина Румунії ОСОБА_3 , для вивезення з митної території.

Однак, співробітниками митного органу 04.04.2023 року складено протокол про порушення митних правил за № 0641/50000/22 на громадянина Румунії ОСОБА_4 , оскільки останній з моменту ввезення транспортного засобу комерційного призначення не здійснив його переміщення з митної території, у встановлений ст.380 МК України, строк.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, прийшов висновку, що митним органом помилково складено протокол на громадянина Румунії ОСОБА_4 , та закрив провадження по справі відносно останнього за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481МК України, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу вказаного правопорушення, оскільки він є лише найманим працівником компанії «HOLLEMAN SPECIAL TRANSPORT & PROJECT CARGO SRL» та не займається комерційною діяльності, тобто не є суб`єктом, в розумінні диспозиції ч.6 ст.481 МК України.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідальність за частиною 6 статті 481 МК України настає у разі перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів, в даному випадку комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Відповідно до п.59 ч.1 ст.4 МК України, транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Відповідно до ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч. 6 ст. 104 МК України для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: 1) подати митному органу, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення; 2) у випадках, передбачених законодавством, надати митному органу зобов`язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені митним органом; 3) подати митному органу дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством; 4) сплатити митні платежі відповідно до статті 106 цього Кодексу або забезпечити виконання зобов`язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 частини 3 розділу ІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, строк тимчасового ввезення товарів установлюється митним органом у кожному конкретному випадку під час їх митного оформлення з урахуванням пропозиції Декларанта, зазначеної в установленому порядку в МД, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення.

Відповідно до ч. 3 ст. 108 МК України, з урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 МК України декларантами мають право виступати:

1) при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір;

2) в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що особою, відповідальною за дотримання митного режиму тимчасового ввезення та суб`єктом відповідальності за порушення митних правил є власник транспортного засобу, який може розпоряджатися своїм майном транспортними засобами комерційного призначення, а саме визначати їх долю, мету їх тимчасового ввезення, подавати для цього документи на такі транспортні засоби, визначати та змінювати водіїв транспортних засобів, уповноважений продовжувати строк тимчасового ввезення та інше.

Дослідивши надані митним органом докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених частиною 6 статті 481 МК України, апеляційний суд вважає, що ці докази не підтверджують існування в діях останнього ознак складу правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України.

По-перше, матеріали провадження не містять копії паспорта громадянина Румунії ОСОБА_1 , однак митним органом до протоколу про порушення митних правил долучені копії паспорта водія, який 01.04.2022 року вивозив комерційний транспортний засіб (напівпричіп) громадянина Румунії ОСОБА_6 .

По-друге, надані митним органом матеріали провадження не підтверджують, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, оскільки напівпричіп є власністю компанії «HOLLEMAN SPECIAL TRANSPORT & PROJECT CARGO SRL», яка відповідно має нести відповідальність.

Разом з цим, до матеріалів справи долучено договір від 01.11.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та «HOLLEMAN SPECIAL TRANSPORT & PROJECT CARGO SRL», відповідно до п. 6 якого останній вважається найманим працівником зазначеної компанії на термін дії цього договору, встановлено до 15.11.2021 року, зокерма зазначено, що останній не несе відповідальність за зобов`язаннями підприємства перед замовниками, державними органами та іншими організаціями.

Тобто, ОСОБА_1 є найманим працівником (водієм) і будь-якою комерційною діяльністю не займається.

Слід також зазначити, що з моменту укладення договору та до настання наслідків порушення митних правил, в частині зобов`язання вивезення ввезеного транспортного засобу, сплив до моменту зобов`язання переміщення цього транспортного засобу з митної території.

Більш того, як вбачається зі змісту договору, у ОСОБА_1 був відсутній обов`язок зворотного вивезення вказаного комерційного транспортного засобу.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, його власником є юридична особа «HOLLEMAN SPECIAL TRANSPORT & PROJECT CARGO SRL».

З огляду на вказані обставини, апеляційний суд вважає, що у даному випадку ОСОБА_1 дійсно не є суб`єктом відповідальності, оскільки не здійснює комерційну діяльність, зокрема із використанням вилученого комерційного транспортного засобу (напівпричепу).

При цьому, матеріали справи також не містять митної декларації та інших документів, на підставі яких 10 листопада 2021 року було здійснене митне оформлення транспортного засобу комерційного призначення, тобто відсутні відомості, що саме ОСОБА_1 здійснював декларування комерційного транспортного засобу, на чому також наголошено представником власника майна у судовому засіданні апеляційного суду.

Крім того, відповідно витягу з журналу пункту пропуску митниці, вбачається лише факт перетину пункту пропуску 10 листопада 2021 року комерційним транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 , при цьому не містять жодних відомостей, про те, що останній був обізнаний щодо строків тимчасового ввезення транспортного засобу, на якому він здійснював міжнародні рейси.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та відповідно несе відповідальність за не вивезення транспортного засобу комерційного призначення.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів щодо спростування висновків суду першої інстанції щодо відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження того, що останній є суб`єктом правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд вичерпав всі визначені законом можливості для з`ясування обставин справи та на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

При цьому, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведених обставин суд приходить до висновку, що апеляційна скарга є безпідставною та задоволенню не підлягає.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 380, 458, 481, 486, 489, 495 Митного кодексу України, ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДМСУ Бєлошицької Л.Ф. залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.02.2023 року, якою закрито провадження по справі відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481МК України, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу вказаного правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський