Справа №155/1617/23
Провадження №3/155/747/23
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2023 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, які надійшли від Луцького РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працює, доглядає дитину-інваліда, за скоєння нею правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №756537, 18.10.2023 року о 19 годині 00 хвилин в АДРЕСА_1 виявлено факт неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 відносно сина ОСОБА_2 , а саме допустила нанесення тілесних ушкоджень сином ОСОБА_2 малолітньому ОСОБА_3 , чим порушила ст.150 СК України та ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 09.11.2023 р. Клопотання про відкладення розгляду справи не подала, причин неявки не повідомила. Оскільки судом були вжиті належні заходи для виклику в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю можливим здійснити розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.184 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Адміністративна відповідальність за ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання вищевказаних обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягується до адміністративної відповідальності, неналежно виконувала свої батьківські обов`язки та яких саме батьківських обов`язків вона не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Виходячи з положень ст.8, ст.62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім цього, жодними доказами в розумінні ст. 251 КУпАП не підтверджено факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітнього сина.

З аналізу відгуку-характеристики Луцького РУП ВП № 2 (м. Горохів) №13872/50/2/01-2023 від 25.10.2023 р. суддею встановлено, що ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується посередньо, скарг на неї від родичів та односельчан не надходило, до адміністративної відповідальності не притягалась.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 18.10.2023 р. її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повернулись з дитячого майданчика та повідомили, що у ОСОБА_4 сталась бійка з ОСОБА_6 , на що вона зробила зауваження.

Відповідно до рапорту начальникові поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, 18.10.2023 р. між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник словесний конфлікт під час гри у футбол, під час якого останні вчинили між собою бійку, ОСОБА_3 отримав незначні тілесні ушкодження.

Отже, доказів на спростування вказаних обставин матеріали справи не містять, а одиничний факт бійки між малолітніми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є показником ухилення матері від виховання малолітньої дитини.

Зважаючи на вказане, суддя дійшла висновку, що наданими матеріалами не доведено наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки склад адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 відсутній, вважаю доцільним закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук