ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м.Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Михайлюка М.І., захисника Онофрея Ш.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Онофрея Ш.К. на постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2023 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

УСТАНОВИВ

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 536,80 гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову захисник Онофрей Ш.К. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Вважає, що постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню.

У своїй скарзі посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений з порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння, що тягне за собою недійсність результатів такого огляду.

Зазначає, що працівниками поліції не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки вони підійшли до ОСОБА_1 в період коли той підходив до машини, яку раніше завів його друг і залишив щоб двигун прогрівся.

Вказує, що відеозапис, долучений працівниками поліції до матеріалів справи не може бути належним та допустимим доказом, оскільки не містить чітко встановлених дати та часу фіксації, є неповним та відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Додає, що поліцейськими не доведено належними та допустимим доказами факту порушення водієм ПДР, яке б давало можливість здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції останній був зобов`язаний виконувати, а всі складені ними процесуальні документи не можуть бути належним та допустимими доказами вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставини, встановлені Судом першої інстанції.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 18 лютого 2023 року о 21 год. 00 хв. в с. Цурень Чернівецького району керував автомобілем Пежо Партнер державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з

___________________________________________________________________

ЄУНСС 714/277/23 Головуючий в І інстанції: Єфтемій С.М.

Номер справи 33/822/334/23 Суддя-доповідач: Марчак В.Я.

порожнини рота, почервоніння очей) та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча про час і дату апеляційного розгляду був належним чином повідомлений. Захисник підтримав подану апеляційну скаргу та не заперечив проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 , оскільки його права при цьому не будуть порушені, а тому апеляційний суд на підставі ч.6 ст.294 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Пункт 2.5 ПДР встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, зібраних та поданих до суду працівниками поліції відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №314684 від 18 лютого 2023 року, ОСОБА_1 цього ж дня о 21 год 00 хв в с. Цурень по вул. Головній керував автомобілем Пежо Партнер д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП ( а.с.4).

Всупереч доводам апелянта, протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, а тому є належним та допустимим доказом у справі.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду за допомогою приладу алкотестер Драгер 6810 ОСОБА_1 відмовився ( а.с.8).

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки та у медичному закладі (а.с.9).

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №163998 від 18.02.2023 року за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відомості щодо скасування постанови в матеріалах справи відсутні та стороною захисту не надані (а.с.10).

З відеозапису поліцейських, який долучений до матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР та не заперечував факту керування ним транспортним засобом. В ході спілкування з поліцейськими у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння і запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Від проходження огляду за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився та вказав, що цього дня вжив 150 грам горілки.

При цьому, поліцейськими були роз`яснені ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, що на нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Всупереч доводам апелянта, апеляційний суд вважає, що долучений працівниками поліції до матеріалів справи відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки на ньому об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Посилання захисту на те, що відеозапис не містить чітко встановлених дати та часу фіксації апеляційний суд не бере до уваги, оскільки сам ОСОБА_1 не заперечує вказаної події та факту спілкування з поліцейськими.

Дана обставина не може слугувати підставою для скасування постанови і закриття провадження у справі, оскільки не спростовує факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що доведено сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.

Посилання апелянта на те, що поліцейськими не встановлено належним чином ознаки алкогольного сп`яніння є безпідставними та спростовуються відеозаписом, з якого встановлено, що ОСОБА_1 вказав, що випив 150 грам горілки, тому у поліцейських були законні підстави для проведення огляду.

Крім цього, ознаки алкогольного сп`яніння, перелік яких встановлений п.3 р.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду, направленні на огляд та були озвучені працівниками поліції, що підтверджується відеозаписом.

Доводи апелянта про те, що у поліцейських не було підстав, які б давали можливість здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є безпідставними та спростовуються постановою про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР, наявною у матеріалах справи.

Твердження захисту, про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються вищенаведеними доказами та оцінюються судом як обрана лінія сторони захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов переконливого висновку, що наявні у справі докази є послідовними, взаємоузгодженими та у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі захист посилається на ряд порушень, допущених поліцейськими, однак вони не є істотними не спростовують факту порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до ст. 33 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283,294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Онофрея Ш.К. залишити без задоволення.

Постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

24.05.2023 року

(дата засвідчення копії)