Справа № 694/1162/23
Провадження № 3/694/474/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.05.2023 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Федорець С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

01.05.2023 року о 00.00 год. в с. Вільховець керував автомобілем MERCEDES-BENS д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної вулиці при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю LEXUS LX450 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі в зустрічному напрямку. При ДТП автомобіль LEXUS LX450 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.6 ПДР, відповідальність за вчинення даного правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та просив справу про адміністративне правопорушення закрити з підстав, викладених у поясненні.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В ході розгляду справи з дослідженням наявних доказів, встановлено наступне.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п.16.6 Правил дорожнього руху, згідно з яким, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Відповідно до усних та письмових пояснень ОСОБА_1 , він 30.04.2023 року близько 22.00 год. виїжджаючи з другорядної дороги на автомобілі MERCEDES-BENS д.н.з. НОМЕР_1 на головну дорогу вул. Чорновола в с. Вільховець, подивився вправо, потім вліво, помітив, що нікого не має та почав здійснювати поворот ліворуч. Після закінчення маневру побачив, що на великій швидкості на зустріч проїхало два автомобілі. Продовжуючи рух, через 500-600 метрів, його наздогнав автомобіль та повідомили, що ОСОБА_1 є винуватцем ДТП.

Слід зазначити, що в ході вивчення доданої до протоколу схеми місця ДТП від 30.04.2023 року встановлено, що у схемі не відображено всіх суттєвих обставин і об`єктів на місці події, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, як вбачається із пояснень ОСОБА_1 та схеми місця події, подія мала місце на проїзній частині дороги з двостороннім рухом по одній смузі руху в кожному напрямі.

Так, відповідно до п.16.6 Правил дорожнього руху, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Відповідно до вимог п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до відомостей, зазначених у схемі місця ДТП зіткнення автомобілів відсутнє, розміщення на схемі автомобіля MERCEDES-BENS д.н.з. НОМЕР_1 відсутнє. На схемі наслідків ДТП зазначено об`єкт - автомобіль LEXUS LX450 д.н.з. НОМЕР_2 (1) та рух авто 1. Водій MERCEDES-BENS д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 завершив маневр і правомірно розраховував, що дії інших учасників дорожнього руху будуть відповідати вимогам ПДР.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких i узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 вiд 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення вiд 18 січня 1978 року у справі Iрландія проти Сполученого Королівства (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Враховуючи пояснення водія ОСОБА_1 , які повністю в деталях відповідають його письмовим поясненням, долученим до справи, схему ДТП, суд дійшов висновку про те, що водій не порушував п. 16.6 ПДР України, оскільки враховуючи швидкість руху транспортних засобів перед пішохідним переходом та видимості дороги на даній ділянці, водій автомобіля MERCEDES-BENS пересвідчився, що праворуч та ліворуч відсутні автомобілі, після чого виконав поворот ліворуч та закінчивши маневр проїхав ще 500-600 метрів до зупинки автомобіля.

При цьому суд враховує й те, що в матеріалах справи немає жодних доказів на підтвердження того, з якою швидкістю рухався автомобіль LEXUS LX450 та що стало причиною пошкодження двох коліс.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 247 п.1 ч.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, з наведеного слід зробити висновок, що зібрані докази виключають наявність в діях ОСОБА_1 суб`єктивної та об`єктивної ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно нього має бути закрита за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 124, 247, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Світлана ФЕДОРЕЦЬ