Справа № 567/120/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року м.Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст.130 КУпАП, -

встановив:

12.01.2023 р. о 10 год. 46 хв. ОСОБА_1 в м.Острог по вул.Бельмаж Рівненського району Рівненської області керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2110», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на предмет визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився.

ОСОБА_1 в судові засідання 13.02.2023, 06.03.2023, 27.03.2023, 21.04.2023 та 15.05.2022 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про місце, дату та час розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом направлення засобами поштового зв`язку судових повісток по місцю проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду, розміщеного на сайті Острозького районного суду Рівненської області. Письмових пояснень з викладом своїх заперечень щодо суті правопорушення, вчинення якого ставиться ОСОБА_1 у провину, від нього до суду не надходило. Відповідно до ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не є обов`язковою, а відтак суд не вбачає перешкод та вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. ОСОБА_1 мав достатньо часу для пошуку захисника для представництва своїх інтересів у суді, проте таким правом не скористався, як і не скористався правом викласти свої доводи або письмові заперечення та надати свої докази на спростування обставин правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину, заходів для особистої явки або явки обраного ним захисника з метою участі у судовому засіданні не вживав.

Окрім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Беручи до уваги завдання КУпАП та з урахуванням невідворотності покарання за винні дії, доведені у встановленому законом порядку, суд приходить до переконання, що за відсутності в матеріалах справи будь-яких доводів ОСОБА_1 на заперечення обставин, викладених у складеному відносно нього протоколі, та з урахуванням необов`язкової його участі при розгляді даної справи, суд не вбачає порушення його прав у разі розгляду справи у його відсутності. Разом з тим суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості скористатися послугами захисника для представництва у суді своїх інтересів, проте таким правом не скористався. Реалізація ОСОБА_1 свого права надати суду письмові пояснення із запереченнями по суті правопорушення є одним із способів реалізації свого права на захист, водночас про наявність будь-яких перешкод, які заважали йому реалізувати таке право впродовж усього часу після складання протоколу та до розгляду справи по суті, ОСОБА_1 суду не повідомив.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, за наведених вище обставин, суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735 (надалі Інструкція) та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (надалі Порядок).

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими у вищезгаданій Інструкції, затвердженій спільним наказом МВС України та МОЗ України.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у день та час, вказаний у складеному відносно нього протоколі підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №725096 від 12.01.2023 р., згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення ПДР України під час керування ним транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2110», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із змісту протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 172336 від 12.01.2023 р. та направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу від 12.01.2023 р., ознаками наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 були поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя.

Тобто працівники поліції вказали підстави у зв`язку з якими вони вважають, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, та суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння виходячи з наступного.

З дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що під час спілкування з ОСОБА_1 , який перебував поруч з автомобілем, та під час перевірки у нього документів, в останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, про що водію було повідомлено та запропоновано пройти освідчення на предмет визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 спочатку заперечував факт керування автомобілем, та в подальшому такий факт визнав. На запитання поліцейського чому водій відмовляється пройти огляд, останній відповів «я не буду їхати, я не хочу їхати». ОСОБА_1 були роз`яснені правові наслідки у разі його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, та водій своє рішення про відмову від проходження огляду не змінив, вказавши на те, щоб поліцейський складав протокол. В подальшому відносно ОСОБА_1 були складені відповідні процесуальні документи та надані йому для ознайомлення (файли 5557_0002.МР4, 1058_0003.МР4, 2558_0004.МР4, 4058_0005.МР4).

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським на ім`я ОСОБА_1 було складено направлення на огляд водія в медичному закладі з метою виявлення наркотичного сп`яніння, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №172336 від 12.01.2023 р. ОСОБА_1 цього дня о 10 год. 46 хв. в м.Острог по вул.Бельмаж Рівненського району Рівненської області керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2110», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на предмет визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у письмових поясненнях до складеного відносно нього протоколу як на причину своєї відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння вказував про необхідність їхати на лікування в госпіталь.

Надані ОСОБА_1 вищевказані пояснення суд до уваги не приймає, оскільки обставини, наведені у них, не підтверджуються жодними належними та допустими доказами.

В ході судового розгляду не встановлено підстав вважати, що працівники поліції, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено по відношенню до ОСОБА_1 , переслідуючи інші цілі, а ніж передбачені законодавством у випадку виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 не навів суду будь-яких обгрунтованих доводів та не надав суду належних та допустих доказів, які б спростовували обставини, встановлені поліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом.

Наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні у судовому засіданні, відповідають вимогам достатності, допустимості та належності та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України.

Таким чином, факт скоєння вищевказаного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустими суд не вбачає.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та беручи до уваги, що з досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_1 раніше протягом року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно довідки відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 16.01.2023 р. ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, зокрема, за ч.1 ст.130 КУпАП, водночас зазначено, що згідно бази даних ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги, що ОСОБА_1 за віком та станом здоров`я є працездатним, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема, за аналогічне правопорушення, проте позитивних для себе висновків не зробив, а тому беручи до уваги, що санкція ч.2 ст.130 КУпАП є альтернативною, суд вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень, що буде відповідати характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

З матеріалів справи встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , йому не належить та належить третій особі, а відтак суд не вбачає підстав для застосування додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 24, ст.40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 276, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн., без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме у сумі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 22.05.2023 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.