Номер провадження: 33/813/1835/23
Номер справи місцевого суду: 496/3311/23
Головуючий у першій інстанції Горяєв І. М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 496/3311/23

Номер провадження: 33/813/1835/23

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря судового засідання Зєйналової А.Ф.к.,

Особи, які прийняли участь у розгляді справи:

- захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Кучерук Тарас Миколайович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 24 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 22.04.2023 року о 12 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 в Одеській області Одеського району, автодорога Київ-Одеса 452-й км., керував транспортним засобом марки «Даф», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «STAG», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме - звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поблідніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, тим самим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху».

На підставі викладених обставин, співробітником поліції складено протокол про адміністративне порушення серії ААД № 359815 від 22.04.2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням діючого законодавства. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи. Посилається на: - відеозапис, який фіксує події, що відбуваються в приміщенні посту та не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не відображає порядку оформлення матеріалів справи; - відеозапис працівників поліції є неналежним доказом, оскільки в протоколі відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис; - з відеозапису не вбачається хто з працівників поліції пропонує пройти огляд водію; - в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом; - працівником поліції не була належним чином оформлена відмова водія від проходження огляду; - судом першої інстанції проведено розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , чим було позбавлено права надати пояснення, заявляти клопотання, тощо.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується:

1) відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.04.2023 серії ААД № 359815, який складений уповноваженими посадовими особами, за формою та змістом відповідає вимогам закону, підписаний ОСОБА_1 без застережень;

2) відеозаписом з нагрудного відеореєстратора № 232243, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Порядок такого огляду та відмови від його проходження передбачено ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативно - правовими актами.

Так відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції встановлюється вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкції).

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу ІІ інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

На виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додано відеозапис щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 ..

Пунктом 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Долучений до матеріалів справи відеозапис повністю відображає події, які відбулися 22.04.2023 року, а саме: - неодноразові пропозиції пройти огляд в медичній установі на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку; - однозначна відмова водія від проходження огляду в медичному закладі.

Апеляційний суд вважає залучений інспектором поліції відеозапис як безумовний доказ у справі. Дії працівника поліції повністю відповідають вимогам Інструкції.

Відповідно до п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Наявним відеозаписом підтверджено неодноразові пропозиції інспектора поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Крім того, ним було роз`яснено, що у випадку відмови буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак, ОСОБА_1 відмовився від слідування до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки він поспішає, що зафіксовано відеозаписом.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, п. 2 р. І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. За положеннями п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.

Будь-яких фактичних даних, які б спростували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису апелянтом не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апелянта про те, що наявні у справі відеозапис і протокол є неналежними та недопустимими доказами, оскільки: відеозапис відбувався в приміщенні посту та не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом; відеозапис не відображає порядку оформлення матеріалів справи; в протоколі відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис; з відеозапису не вбачається хто з працівників поліції пропонує пройти огляд водію; в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом; працівником поліції не була належним чином оформлена відмова водія від проходження огляду, є неспроможними, виходячи з наступного.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери відеореєстратора № 232243 вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що саме він перебував за кремом транспортного засобу марки «Даф», відеозапис проводився без перерв та не є обривистим, чітко відображає заповнення працівником поліції всіх необхідних документів

Доводи апелянта, про те, що в протоколі відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис; з відеозапису не вбачається хто з працівників поліції пропонує пройти огляд водію; в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 359815 від 22.04.2023 року, з якого вбачається, що відеозапис зроблено з нагрудного відеореєстратора № 232243, також в протоколі вказані дані працівника поліції, який його склав, та вказано про тимчасове вилучення документів водія, а саме: П.В. НОМЕР_3 вид. 22.07.1997 р..

Посилання апелянта на те, що працівником поліції не була належним чином оформлена відмова водія від проходження огляду є неспроможними, оскільки цим документом і є протокол про адміністративне правопорушення водієм ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відносно доводу ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції провів розгляд справи без його участі, апеляційний суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції неодноразово відкладався розгляд справи за клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Кучерука Т.М. (23.05.2023 р., 11.07.2023 р., 25.07.2023 р., 17.08.2023 р.).

У судовому засіданні в режимі відеоконференції у суді першої інстанції 24.08.2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Кучерук Т.М. вважав за можливе розглянути справу без участі його довірителя ОСОБА_1 , так як наділений всіма правами щодо його захисту.

Апеляційний суд зазначає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як доказ у справі.

Крім того, враховано, що сам факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, який було зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення від 22.04.2023 року серії ААД № 359815 та відеозаписом, вважається подією адміністративного правопорушення та тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зміст подій, зафіксованих на відеозаписі, повністю узгоджується з обставинами справи, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції та перевірені апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги про неналежність наявних в матеріалах справи доказів винуватості ОСОБА_1 є неспроможними, оскільки з вказаних доказів можна дійти до висновку щодо винуватості апелянта у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вищевказані доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

Вбачаючи вищевикладене доводи апеляційної скарги є недоведеними.

Отже, апеляційна скарга є безпідставною, а тому вона не підлягає задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 24 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін