ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/3295/23

Пров. №3/766/3079/23

17.11.2023

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Черниш О.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и л а

До Херсонського міського суду Херсонської області із Херсонського районного управління поліції в Херсонській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 192764 за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно змісту протоколу суть правопорушення полягає в наступному: «05.08.2023 року о 10:20 в а/д Н.Каховка- Генічеськ, 3 км,БО Х-18, гр. ОСОБА_1 керував т/з Mersedes Benz Sprinter, 413СД днз НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено в результаті освідування з добровільної згоди водія на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6810, проба позитивна 0,52% (ноль цілих п`ятдесят дві сотих) проміле, тест №1353, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАп.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив суду, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Кілька днів перед цим працював над відновленням будинку у с. Давидів Брод, через спеку мав засмаглий вигляд. В цей день дуже рано виїхав з с. Давидів Брод до м. Херсона, був дуже стомлений, проїхав всі блокпости на шляху до м. Херсона. На блокпосту при в`їзді в м. Херсон працівники блокпосту викликали працівників поліції. Прибулі працівники поліції повідомили, що в мене були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, хоч до цього про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння ніхто не повідомляв, його поведінка не вказувала на жодні ознаки алкогольного сп`яніння. Запропонували пройти тест на наявність алкоголю, на що погодився, оскільки був упевнений у відсутності позитивного результати. З результатами оголошеного тесту не погодився, просив зробити повторний, але працівники поліції повідомили, що це не передбачено, а результат зможе оскаржити в суді.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у своїх поясненнях зазначив, що згідно відеозапису з бодікамери ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 на час його тестування алкотестером Драгер не було, таких ознак ніхто не встановлював, в Акті обстеження ознаки алкогольного сп`яніння зазначені формально, процитовано ознаки сп`яніння, які зазначені в Інструкції, без їх конкретизації, і відповідно без наявності таких ознак уже саме обстеження було незаконним. З результатами тесту на газоаналізаторі Драгер ОСОБА_1 був не згоден, про що вказує його бажання повторно пройти такий тест. Проте працівники поліції, не виконавши вимоги закону, не роз`яснили йому право пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі в супроводі працівників поліції, а зразу ж склали протокол про адміністративне правопорушення. Просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника, дослідивши додані до протоколу документи, оглянувши відеозапис, суддя прийшла до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний серед іншого з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідивши наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки(відеозапису), яка використовується при нагляді за використанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожньому руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей, а також іншими документами

Частина перша ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Згідно вказаної норми об`єктивною стороною адміністративного правопорушення є наявність одночасно двох обставин - керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння ( алкогольного чи наркотичного).

Хоч матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом під час складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не оспорює, що керував транспортним засобом Mersedes Benz Sprinter, 413СД днз НОМЕР_1 .

Проте матеріали справи не доводять факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується наступним.

Як доказ підтвердження факту перебування ОСОБА_1 стані алкогольного сп`яніння матеріали справи містять результати вимірювання, проведеного 05.08.2023 року на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення газоаналізатором DRAGER ALKOTEST 6810, за результатами якого вміст алкоголю у видихуваному повітрі склав 0,52 проміле. З чим ОСОБА_1 не погоджується, оскільки: обстеження проведено за відсутності підстав вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння; визначений газоаналізатором DRAGER ALKOTEST 6810 показник вмісту алкоголю у видихуваному повітрі не є тотожним показнику вмісту алкоголю в крові, а оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відбулося передчасно до встановлення у визначеному законодавством порядку стану сп`яніння ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 ст.266 КУПАП, пункту 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008р. №1103 та пункту 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.20015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 ( далі Інструкції) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 розділу 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є : запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І вказаної Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Наведене дає підстави стверджувати, що процедурі проведення огляду на стан сп`яніння має передувати виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у п.3 Інструкції. Тобто, підставою для проведення огляду на стан сп`яніння має бути не формальне посилання на наявність однієї чи декілька ознак із перелічених у п.3. Інструкції, а саме встановлення цих ознак у водія та їх фіксація у передбаченому законом порядку.

Проте, наявність у ОСОБА_1 перелічених в акті огляду на стан сп`яніння ознак не підтверджується доданим до справи відеозаписам.

Відеозапис розпочинається з того, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Які саме ознаки, коли і хто їх виявив не повідомляє і не фіксує. Проте в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів формально перелічені ознаки, які вказані в п.3 Інструкції запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Тоді як, на відеозапису зафіксовано, що хода ОСОБА_1 є стійкою, його рухи та мова не порушені, поведінка врівноважена, відповідає обстановці, жодних ознак порушення координації рухів з відеозапису не вбачається, ніде не зафіксовано виражене тремтіння пальців рук.

Таким чином, за відсутності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння подальше проведення огляду на стан сп`яніння вже є незаконним.

Згідно з Інструкції з використання газоаналізатору DRAGER ALKOTEST 7510, яка міститься у відкритих джерелах мережі Інтернет., зазначений прилад призначений для вимірювання концентрації алкоголю у повітрі, що видихує людина, а тому показник наявності алкоголю в крові не є тотожним показнику концентрації алкоголю в повітрі, що видихує людина.

Так, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р №1103 передбачено, якщо водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, - він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (пункти 6 та 7 Порядку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку).

Як вбачається з відеозапису, після отримання результатів тесту газоаналізатора DRAGER ALKOTEST 6810 поліцейський повідомив ОСОБА_1 результати алкотестера, (відео10:39;36), не з`ясувавши при цьому згоден чи не згоден ОСОБА_2 з результатами тесту, не роз`яснює йому право бути направленим ( у разі незгоди з результатом тесту) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я та не запропонувавши можливість проведення такого огляду. Тоді як ОСОБА_1 просить повторно «продути» алкотестер, що вказує на його незгоду з результатами тестування, на що поліцейський повідомляє, що такого не передбачено і роз`яснює, що «якщо ви не згодні з результатами, то маєте право оскаржити це в суді». Тобто, поліцейський не тільки не роз`яснює ОСОБА_1 право бути доставленим до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а й надає хибне роз`яснення щодо оспорювання в суді результатів тестування на технічному пристрої, оскільки в суді результати тестування технічним засобом на стан алкогольного сп`яніння не оскаржуються.

Таким чином, оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відбулося передчасно, тобто до встановлення у визначеному законодавством порядку стану сп`яніння ОСОБА_1 , і підстави стверджувати про доведеність матеріалами справи про адміністративне правопорушення «поза розумним сумнівом» факту перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння відсутні.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (рішення від 15.05.2008 року, заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Отже, в розумінні наведеного Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Оскільки матеріали справи не містять доказів перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то відсутня об`єктивна сторона правопорушення, а відповідно і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 252, 280, п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановила

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяО. Л. Черниш