П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Національної поліції України ДПП УПП у Київській області полк патрульної поліції УПП в м.Біла Церква та Білоцерківсьуому районі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військова частина НОМЕР_1 , РНОКПП: в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 425812 від 14.10.2023, 14.10.2023 близько 09 год. 34 хв., а/д М 05 Київ-Одеса 78 км. Водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2115 без н.з. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу «Alcotest Drager» 7510 ARLM 0298. Результат 1,42 % проміле. Тест №880, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день час та місце розгляд у справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомлено.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі N 0870/8014/12 вбачається, щосторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року N 14 суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шовкопляс С.П. просив адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, про що надав письмове клопотання, яке долучене до матеріалів справи. Також захисник надав до суду довідку МОУ в/ч НОМЕР_1 від 21.11.2023 №1136, в якій зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі 21.12.2022 року, та відповідно до статей 20 та 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та відповідно до Указу президента України №69/2022 про загальну мобілізацію, мобілізований з 24.02.2022 і проходить військову службу по теперішній час.

Працівники поліції до суду не викликались, клопотань про виклик від сторони захисту та правопорушника не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, які надіслані до суду, заслухавши позицію захисника адвоката Шовкопляса С.П. суддя вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9 а «Правил дорожнього руху України» водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні суддею під час під час перегляду диску з нагрудної камери від 14.10.2023 та під час дослідження матеріалів адміністративної справи встановлено наступне.

Відповідно до протоколу серії ААД №425812 від 14.10.2023 близько 09 год. 34 хв., а/д М 05 Київ-Одеса 78 км. Водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2115 без н.з. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу «Alcotest Drager» 7510 ARLM 0298. Результат 1,42 % проміле. Тест №880, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час перегляду диску, встановлено, що працівники в порушення Інструкції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я у зв`язку з незгодою останнього з результатами огляду на місці. Після проведення медичного огляду на місці ОСОБА_1 чітко зазначив незгоду з результатом у зв`язку з суттєвими порушеннями використання приладу «Драгер» та зв`язку з недовірою до даного приладу, погодився проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, про що свідчить Clip 6 час 09:45:36-09:45:40, але йому було фактично в категоричній формі відмовлено.

Направлення наявне в матеріалах справи датоване 14.10.2023 о 09:45 годині тоді, як наявний чек 2Alcotest Drager» 7510 №880 датований такою ж датою та часом, що і направлення, тобто фактично одночасно був проведений огляд на місці та був направлений до медичного закладу, що є неможливим та є грубим порушенням Інструкції та вважається недійсним в силу ст. 266 КУпАП.

Крім того, відповідно до відеозапису з бодікамер поліцейських, встановлено, що ОСОБА_1 який перебуває поряд із автомобілем «ВАЗ 2115» отримав відповідну вказівку працівника поліції ОСОБА_2 щодо переміщення ТЗ після чого, через певний проміжок часу, працівник поліції ОСОБА_2 починає складати адміністративний матеріал. На даному відео чітко зафіксовано відсутність руху ТЗ під керуванням ОСОБА_1 , але після отримання відповідного наказу від ОСОБА_2 , останній виконав вище зазначену вказівку. Отже, суд приходить до висновку, що працівник поліції підозрюючи про те, що ОСОБА_1 перебуває у нетверезому стані, вказав останньому перепаркувати автомобіль, тим самим зпровокували ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, вищезазначена дія працівника поліції була спрямована не на усунення та припинення майбутнього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 як того вимагають вимоги Закону України «Про Національну поліцію», а навпаки на вчинення дій з метою вчиненням останнім адміністративного правопорушення та складанням на нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного спяніння: виражений запах алкоголю з рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Втім, вказаний акт не містить дати, часу проведення огляду, що на переконання суду є суттєвими порушеннями.

Крім того, на відео судом не встановлено, роз`яснення права ОСОБА_1 передбачені ст.268 КУпАП України та не поінформовано про порядок застосування спеціальних технічних засобів.

В силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі Раманаускас проти Литви від 5 лютого 2008 року зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких.

Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Згідно ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ - «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine) з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 дій, направлених на порушення правил дорожнього руху.

З огляду на викладене, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, статтями 62 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст. 23, Законом України «Про національну поліцію», ч. 1 ст. 130, ст.1, 9, 221, 247, 251, 252, 284 КУпАП , суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО.Л. ГАВЕНКО