Справа № 458/72/23 Головуючий у 1 інстанції: Кщик О.І.
Провадження № 33/811/336/23 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 адвоката Миньо М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Миньо Миколи Миколайовича на постанову судді Турківського районного суду Львівської області від 17 лютого 2023 року,

встановив :

постановою судді Турківського районного суду Львівської області від 17 лютого 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 19.01.2023 о 22.25 год у с. Либохора, вул. Центральна, 310, Самбірського району Львівської області керував автомобілем "Dacia Logan", номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою алкотестера "Драгер 6810", чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

На дану постанову представник ОСОБА_1 адвокат Миньо М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати постанову Турківського районного суду Львівської області від 17 лютого 2023 року та закрити провадження по справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог, покликається на те, що працівники поліції неправомірно зупинили транспортний засіб ОСОБА_2 , вказує, що, як вбачається з відеозапису, причиною зупинки не було порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, оскільки з тієї відстані, де знаходився працівник поліції в момент підняття жезлу, неможливо побачити таке порушення ПДР, як керуванням ТЗ водієм, не пристебнутим ременем безпеки. Апелянт вважає, що оскільки були відсутні законні підстави для зупинення транспортного засобу, подальші дії працівників патрульної поліції, пов`язані із перевіркою на наявність стану алкогольного сп`яніння, є безпідставними.

Зазначає, що працівниками поліції було допущено розбіжності в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №045935 від 19.01.2023 та в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6431835 від 19.01.2023, а саме помилку щодо часу вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, яку, на думку апелянта, слід розцінювати як помилку під час оформлення постанови.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній відеозапис розмови працівника поліції, який зупинив ТЗ, з водієм, а також відсутні будь-які докази складання постанови серії ЕАР №6431835 від 19.01.2023 у присутності ОСОБА_1 та його відмови від її підписання.

Заслухавши пояснення представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката Миньо М.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 045935 від 19.01.2023, роздруківкою з результатом тесту на алкоголь за допомогою приладу «Alcotest Drager» № 6810 від 19.01.2023 (результат тесту: 0,79 %), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом події, що міститься на DVD-диску.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

В даному випадку, предметом розгляду є керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які, виявивши у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та, отримавши від нього інформацію про вживання алкогольних напоїв, а саме шампанського, запропонували йому пройти тест на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального засобу. За результатами тесту, було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з місця зупинки від 19.01.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким встановлено результат 0,79%.

Тому доводи апелянта про неправомірну зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, про те, що доводи щодо неправомірної зупинки спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про розбіжності в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 045935 від 19.01.2023 та в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6431835 від 19.01.2023 року ніяким чином не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Наявний в матеріалах справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій, отриманий у встановленому законом порядку працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Миньо Миколи Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову судді Турківського районного суду Львівської області від 17 лютого 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА