Справа № 491/1077/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2023 року м. Ананьїв
Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Надєр Ліма Махді, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 23 вересня 1997 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності ст.126 ч.4 КУпАП,
ВСТАНОВИЛА:
21 вересня 2023 року о 13 годині 58 хвилини ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , керував електричним мопедом Deliveri X, державний номерний знак відсутній, будучи позбавленим права керування транспортними засобами відповідно до постанови Красноокнянського районного суду Одеської області від 15 червня 2023 року, за що передбачена відповідальність за ст.126 КУпАП.
За вказаним фактом працівником поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 21 вересня 2023 року серії ААД №469063 за ч.5 ст.126 КУпАП.
29 листопада 2023 року під час розгляду справи ОСОБА_1 винним себе у вчиненні даного правопорушення не визнав, та пояснив, що він дійсно притягувався до адміністративної відповідальності та був позбавлений права керування транспортними засобами, керував електричним мопедом 21 вересня 2023 року, однак він вважає, що у зв`язку з потужністю його двигуна до 900 Вт посвідчення водія на керування даним електричним мопедом мати не потрібно.
Представник ОСОБА_1 захисник Пілюк Р.В. в судовому засіданні пояснив, що вони не заперечують той факт, що ОСОБА_1 дійсно керував електричним мопедом, потужність двигуна якого 1000 Вт 1 кВт, а тому згідно чинного законодавства посвідчення водія на керування даним електричним мопедом мати не потрібно. Крім того захисник Пілюк Р.В. пояснив, що просить врахувати його клопотання з додатками до нього, згідно якого підтверджується той факт, що електричний скутер, яким керував ОСОБА_1 , не належить до категорії механічних транспортних засобів.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Пілюк Р.В., суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.126 ч.5 КУпАП.
Даний висновок ґрунтується на наступному.
Частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Факт притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП підтверджується доданим до протоколу витягом з ІПС «Армор», згідно якого 02 вересня 2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Факт здійснення ОСОБА_1 керування електричним мопедом 21 вересня 2023 року о 13 годині 58 хвилин сторонами не оспорювався, а навпаки підтвердився ОСОБА_1 та його захисником Пілюком Р.В. в судовому засіданні.
Згідно поданого 29 листопада 2023 року до суду клопотання ОСОБА_2 він зазначає, що згідно чинного законодавства, а саме, п.1.10 ПДР України зазначений електричний скутер не належить до категорії механічних транспортних засобів, оскільки потужність його двигуна складає до 3 кВт (а.с.15). Також до клопотання додано довідку ФОП ОСОБА_3 від 28 листопада 2023 року, з якої вбачається, що ним дійсно було продано ОСОБА_1 електроскутер потужністю 1000W. Довідка-рахунок не видавалась, оскільки електроскутери потужністю до 3000W не є транспортними засобами та не підлягають державній реєстрації (а.с.16). Крім того до клопотання додано копію коносаменту (сертифікат) на електроскутер, згідно якого електроскутер, яким керував ОСОБА_1 має електричний двигун потужністю 1000Вт (а.с.17). також до клопотання додано фото електроскутера, яким керував ОСОБА_1 (а.с.18-21).
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.
Відповідно до частини 3 статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.
Відповідно до п.1.10 ПДР транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Крім того відповідно до п.1.10 ПДР водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
У відповідності до п.2.13 ПДР транспортні засоби належать до таких категорій, зокрема, А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.
Постановою Кабінету Міністрів №627 від 12 червня 2013 року внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року №340 про затвердження Положення про порядок надання посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами та передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, в т.ч. А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше; В1 квадро - і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів.
Таким чином електроскутер, яким керував ОСОБА_1 21 вересня 2023 року о 13 годині 58 хвилин в с. Ананьїв, вул. Центральна, 20, Подільського району Одеської області, підпадає під категорію транспортних засобів категорії А1, а тому є транспортним засобом, керування яким дозволяється за наявності посвідчення водія.
З наведеного вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Крім того, слід зауважити, що стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину й не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях».
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
У зв`язку з наведеним питання позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами розглядатися не може.
Відповідно до ст.401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2023 року у розмірі 2684 гривні.
З наведеного вбачається, що у 2023 році у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути стягнено судовий збір у розмірі 536,80 гривень (2684 гривень * 0,2 = 536,80 гривні).
Обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст.34 КУпАП, під час розгляду справи не встановлено.
Обставин, які обтяжують вину ОСОБА_1 , відповідно до положень ст.35 КУпАП, під час розгляду справи не встановлено.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має бути визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та на нього має бути накладено стягнення в межах санкції частини 5 статті 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 401, 126 ч.5, 221, 283, 284 КУпАП,
Роз`яснити, що відповідно до положень ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Надєр Л.М.

Постанова вступила в законну силу „___ _______ 20___ року та може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців „___ _________ 20__ року.