Справа № 513/609/23
Провадження № 3/513/540/23
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року суддя Саратського районного суду Одеської області Миргород В.С., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працює, особу посвідчено посвідченням водія серії НОМЕР_1 виданим 19.10.2011р., РЕВ №4 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області (згідно даних протоколу), якому роз`яснено вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, -

за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2023 року, приблизно о 11 годині 28 хвилин, знаходячись в с.Іванків по вулиці Харківській, 1С, Бориспільського району, Київської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «DAF FT 95 XF 430», державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом вантажним «SMHMITZ SCS24», державний номерний знак НОМЕР_3 , на території АЗС «UPG», рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на металеву огорожу. При дорожньо-транспортній пригоді автомобіль отримав механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 03 березня 2023 року, приблизно о 11 годині 28 хвилин, знаходячись в с.Іванків по вулиці Харківській, 1С, Бориспільського району, Київської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «DAF FT 95 XF 430», державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом вантажним «SMHMITZ SCS24», державний номерний знак НОМЕР_3 , на території АЗС «UPG», рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на металеву огорожу, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої він був причетним.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10а,б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь яке з вчинених правопорушень.

Будучі допитаним в судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав, пояснивши, що згідно норми правил, передбачених для водіїв великовантажних автомобілів, він зобов"язаний робити перерву у керуванні автомобілем. Він заїхав на автозаправочну станцію та припаркував автомобіль. Обійшов автомобіль та після цього сів до автомобілю та перебував там не менше 15 хвилин, як того вимагають правила, а потім поїхав. Коли обходив автомобіль то не замітив ніяких пошкоджень тому і поїхав далі по маршруту. Через деякий час йому повідомили, що коли він паркував автомобіль то пошкодив металеву огорожу АЗС. Він це зробив не навмисно, але на нього склали протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. До адмінісративної відповідальності притягується вперше, просить його не карати.

В порядку статті 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вирішує також питання, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення і виходячи з цього, не вправі вийти за межі протоколу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

У п. 1.10 Правил Дорожнього руху України зазначено, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до ст. 124 КУпАП ознаками вказаного адміністративного правопорушення є порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майно, тобто данні наслідки повинні знаходиться у причинному зв`язку з правопорушенням.

Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, то у протоколі є необхідним посилання на порушення водієм вимог конкретного пункту ПДР, у даному випадку на п. 10.9 цих Правил.

Зокрема, п. 10.9 Правил вказує, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до ст.122-4 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Зазначена норма закону також є бланкетною та відсилає в цьому випадку до п.2.10 а,б Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2.10-а Правил, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п.2.10-б Правил, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил.

Порядок збору та процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законом. При цьому необхідно враховувати, що у даній справі протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 066192 від 21.04.2023 та серії ААД № 066193 від 21.04.2023 є не тільки джерелом доказів, але й виступають ще як юридичні документи акти (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), які свідчать про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху на всій території України (ст. 254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковими процесуальними документами, але і займають ключове положення серед інших джерел (доказів).

Крім того, у відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд повинен визначити чи порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вимоги Правил дорожнього руху і чи стало це порушення причиною ДТП.

Таким чином, умовою настання відповідальності за ст.124 КУпАП є «загибель або поранення людей чи пошкодження транспортних засобів», тобто порушення повинно бути настільки істотним, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, а не одного чи загибель або поранення людей.

Проте, оскільки об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності. Таким чином, особа несе відповідальність за ст.124 КУпАП не просто за будь-яке порушення Правил дорожнього руху, а лише коли таке порушення посягнуло на суспільні відносини у сфері власності.

При ухвалені постанови, суд бере до уваги п.26 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП може бути будь-яка особа, яка безпосередньо бере участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення «Правил дорожнього руху» України..

В своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», передбачено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом, зокрема щодо з`ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди, перевірки пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідків події, працівника ДАЇ, який склав протокол та надання їм відповідної оцінки, надання аналізу доказам, що містяться в матеріалах справи, в тому числі протоколу та схеми дорожньо-транспортної пригоди, що вплинуло на правильність прийнятого рішення.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Аналізом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця ДТП.

Під час судового розгляду встановлено, що після ДТП водій ОСОБА_1 , не дочекавшись на місці ДТП співробітників поліції, залишив місце ДТП, що він визнав погодившись з цим в своєму поясненні, а також підписавши протокол про адміністративне правопорушення

Суд вбачає в діях ОСОБА_1 порушення п.п. 2.10а,б ПДР України.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, дослідивши матеріали справи, письмові пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що ОСОБА_1 своїми діями порушив п.п.2.10а,б, 13.1 ПДР та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4 КУпАП, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколами про адміністративні правопорушення, серії ААД № 066192 від 21.04.2023 та серії ААД № 066193 від 21.04.2023, які є документом, що офіційно засвідчують факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, фототаблицею місця пригоди та відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, з якого не видно момент наїзду автомобілем ОСОБА_1 на огорожу. Згідно з письмовими поясненнями начальника АЗК «Укрпалетсистем» ОСОБА_3 , 03.03.2023 року, до неї підійшов оператор ПРК та повідомив про пошкодження огорожі КТП, автомобілем «DAF FT 95 XF 430», державний номерний знак НОМЕР_2 , що було виявлено при перегляді запису з камери зовнішнього спостереження.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; за ст. 122-4 КУпАП за ознаками: залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При застосуванні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майнове становище та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, а також особу ОСОБА_1 , визнання ним вини та щире розкаяння, те, що його діяння суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди, відсутність будь-яких доведених негативних наслідків внаслідок діяння ОСОБА_1 , з урахуванням ставлення порушника до вчиненого, беручи до уваги те, що накладення стягнення може позбавити його сім`ю засобів для існування, поставить його у скрутне матеріальне становище, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та застосувати ст. 22 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 22 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження по справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 22, 256, 280, 283 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справ №513/609/23 за ст.124 КУпАП та №513/610/23 за ст.122-4 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження.

Об`єднаному провадженню присвоїти номер 513/609/23.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП.

У відповідності до ст. 22 КУпАП, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП, обмежитись усним зауваженням по відношенню до нього.

Провадження по справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП та ч.1 ст. 287 КУпАП.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної

Суддя В. С. Миргород