Справа № 357/3484/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2023 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

10 березня 2023 року о 20 годині 39 хвилин, ОСОБА_1 в м. Біла Церква по вул. Київська, 90, керувала транспортним засобом «Hyundai Getz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу № 69 від 10.03.2023 року, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала, пояснила, що 10.03.2023 року вона була в м. Київ, де святкувала 8 Березня та випила пару бокалів вина, після чого сіла за кермо автомобіля та їхала додому в м. Тетіїв. По дорозі її зупинили працівники поліції, які повідомили, що підозрюють її в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння, нащо вона погодилася та пройшла огляд. Зазначила, що не заперечує, що вживала спиртні напої, а саме пила вино, однак в стані алкогольного сп`яніння не перебувала.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудної камери поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 шляхом переслідування. Під час спілкування та перевірки документів працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що підозрюють її в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. ОСОБА_1 погодилася на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівниками поліції останні було надано газоаналізатор «Драгер» для проходження огляду, однак остання не невірно продувала даний прилад, уникаючи проходженн. У зв`язку з чим працівники поліції запропонували останній пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога, нащо остання погодилась, була доставлена до медичного закладу, де пройшла огляд, результат 0.74% проміле. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Остання поводила себе зухвало, кричала що працівники поліції в змові з лікарем, намагалася покурити в службовому автомобілі працівників поліції. Відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 її права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, намагалися ознайомити з протоколом, нащо остання відмовилася та відмовилася підписувати протокол та інші матеріали, коли працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що вона відсторонена від керування транспортним засобом, щоб шукала тверезого водія, остання повідомила, що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що автомобіль не віддасть. Після чого сіла за кермо автомобіля та поїхала з місця події в зв`язку з чим шляхом перехоплення була зупинена працівниками поліції, але відмовилася виходити з автомобіля, ображала працівників поліції в зв`язку з чим працівники поліції витягли останню з автомобіля. Після чого ОСОБА_1 почала кричати, висловлювати нецензурною лайкою, ображати працівників поліції, одного із працівників поліції вдарила по обличчю у іншого збила бодікамеру, в подальшому автомобіль був поміщений на евакуатор.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 10.03.2023 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння № 69 від 10.03.2023 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копія акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, рапорт працівника поліції, переглянувши диск з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене, до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО