П О С Т А Н О В А

іменем України

29 листопада 2023 року м. Шаргород

Справа № 152/1527/23

Провадження № 3/152/747/23

Суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області Славінська Н.Л.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 16.04.2020 року органом 8027, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , працюючий виконуючим обов`язки директора ДП «Мурафський кар`єр»,

- за ч.1 ст.163-2 КпАП України,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення за №873 від 24.10.2023 року, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, а саме в тому, що будучи керівником ДП «Мурафський кар`єр», порушив порядок ведення податкового обліку, зокрема, допустив несвоєчасне подання платіжного доручення №557019248 від 26.09.2023 року та платіжного доручення №557834896 від 27.09.2023 року на перерахування належної до сплати суми податкового зобов`язання по податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2018 року з граничним терміном сплати 30.04.2018 року.

Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено с. Мурафа Жмеринського району (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район) Вінницької області.

Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район (з адміністративним центром у м. Жмеринка) та Тульчинський район (з адміністративним центром у м. Тульчин) у складі відповідних територіальних громад, затверджених КМУ.

Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.

ОСОБА_2 входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.

Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.

Розгляд справи призначено на 29.11.2023 року та викликано ОСОБА_1 в судове засідання.

В суд 29.11.2023 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою місця знаходження ДП «Мурафський кар`єр».

Згідно із зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, судова повістка отримана ОСОБА_1 07.11.2023 року, тобто завчасно (а.с.29).

При цьому, від особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду 17.11.2023 року надійшло клопотання про закриття провадження у справі (а.с.16-22).

Мотивуючи клопотання ОСОБА_1 зазначив, що наявні підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки він не є його суб`єктом, відсутня вина у вчиненні правопорушення з огляду на те, що він не працював у підприємстві станом на 2018 рік, що вважає підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення відповідно п.1 ст.247 КУпАП.

До того ж, граничною датою подання платіжних доручень на перерахування належних сум податків у протоколі зазначено 30.04.2018 року, тобто ОСОБА_1 вважає днем вчинення правопорушення саме 30.04.2018 року, у зв`язку із чим на момент розгляду справи закінчився строк притягнення до адміністративної відповідальності та строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, що, на його переконання, є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення відповідно п.7 ст.247 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 у письмовому поясненні звертає увагу суду на те, що постановою Шаргородського районного суду від 04.10.2023 року, яка набрала законної сили 16.10.2023 року, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, яка розглядалася з тих самих підстав, що вважає підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення відповідно до п.8 ст.247 КУпАП.

У письмовому поясненні ОСОБА_1 зазначив, що винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнає. Відповідно до наказу Фонду державного майна України від 16.04.2020 року №672, він почав виконувати обов`язки директора ДП «Мурафський кар`єр» лише з 17.04.2020 року, а відтак у 2018 році він не був керівником та посадовою особою зазначеного державного підприємства, тоді як у протоколі про адміністративне правопорушення йому інкримінується несвоєчасне подання платіжних доручень за березень 2018 року.

На підтвердження вказаних у письмовому поясненні обставин ОСОБА_1 до пояснень додав копію наказу від 16.04.2020 року №672.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи та письмові пояснення ОСОБА_1 і додані докази до його пояснень, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Відповідно до ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Встановлено, що часом вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , зазначається березень 2018 року, а граничним терміном сплати податку на додану вартість вказано 30.04.2018 року. Що правопорушення, зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення є триваючим, до якого часу воно тривало, у протоколі не вказано.

Відтак, у адміністративній справі, яка надійшла в провадження Шаргородського районного суду Вінницької області 31.10.2023 року, на час її надходження до суду та на час розгляду судом закінчився строк накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, за приписами якої провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КпАП України.

Так, ч.2 ст.38 КУпАП встановлено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-п`ятій цієї статті.

У правовому висновку Верховного Суду, висловленому у постанові від 11.07.2018 року у справі №308/8763/15-а щодо застосування статті 38 КУпАП, Верховний Суд зауважує, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, Верховний Суд у вказаній вище постанові здійснив логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП, яке дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Також, Верховний Суд у постанові від 11.07.2018 року у справі №308/8763/15-а зробив висновок, що при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Отже, суд приходить до висновку, що закінчення граничного строку накладення адміністративного стягнення є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих як на притягнення особи до адміністративної відповідальності, так і на встановлення наявності чи відсутності події і складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.38, п.7 ч.1 ст.247, ст.ст.9, 280, 283, 284 КпАП України,

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: