Провадження №3/748/2329/23
Єдиний унікальний № 748/3309/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді Майбороди С.М,

за участю секретаря Пасько К.П.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника- адвоката Бредюка О.М.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

08 серпня 2023 року о 17 год 36 хв. ОСОБА_1 по вул. Любецька в с. Кувечичі Чернігівського району, керував транспортним засобом марки Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 в порушення п 2.9 а Правил дорожнього руху, будучи у стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав, що випив пиво та керував транспортним засобом у стані алкгольного сп`яніння, однак вказував, що вимушений був сісти за кермо, оскільки військовослужбовцю стало погано і його терміново треба було везти до лікаря. Оскільки пост не мають права покидати інші військовослужбовці, а він змінився та відпочивав, то він відвіз військовслужбовця до медичного пункту. Потім його забрав назад та по дорозі їх зупинили працівники поліції, яким він повідомив про обставини.

Захисник заявив клопотання про закриття справи на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, вказуючи, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, керував транспортним засобом виконуючи службові обов`язки.

Заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисту, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, підтверджується даними протоколу ААД № 184029 від 08.08.2023 року про порушення Правил дорожнього руху, який є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів. Показаннями приладу від 08.08.2023 року та Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів підтверджується стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ..

З оглянутого відеозапису слідує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, результати якого склали 0,808 проміле.

Відповідно до долученої розписки ОСОБА_2 взяв на себе відповідальність про керування автомобілем.

На підтвердження стану крайньої необхідності стороною захисту надано копії рапорту командира відділення про нещасний випадок, який трапився зі ОСОБА_2 на посту під час несення служби 08.08.2023 о 18 год 30 хв., наступного дня був направлений до медпункту, копія направлення № 1441 від 09.08.2023 з зазначенням діагнозу, заключення терапевта від 09.08.2023, копія графіку чергувань по об`єкту на серпень 2023 року, копія довідки про те, що ОСОБА_2 08.08.2023 близько 16-30 год звертався до медичної служби військової частини, була надана перша допомога та виписане направлення № 1441, разом з тим видана довідка суперечить доданим раніше стороною захисту документам, а саме направлення № 1441 виписане 09.08.2023.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема Правил дорожнього руху, ст. 130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та зобов`язано на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вищевикладене, коли ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, він тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При цьому, настає адміністративна відповідальність військовослужбовців, які виконують обов`язків військової служби в нетверезому стані.

За встановлених обставин, не вбачається, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, оскільки не встановлено наявність всіх трьох складових для визнання того, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, діяв в стані крайньої необхідності, а саме, що існувала небезпека, яка загрожувала державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, що ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і що заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, 283,284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для сплати адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху Рахунок отримувача: UA0025001 Отримувач - ГУК у Чернігів. обл/Черніг.обл/ 21081300 КОД Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) МФО 899998 Найменування коду класифікації доходів бюджету Адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху, 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (Код за Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) р/р UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106 Призначення платежу: Стягнення судового збору).

Роз`яснити положення ст.ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Майборода