КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/1722/23
Провадження № 33/824/2276/2023
Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Намчука В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього, відповідно до ст. 36 цього Кодексу, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Як встановлено постановою судді, 03.01.2023 року о 19 год. 27 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Chevrolet Lacetti» р.н. НОМЕР_1 , по вул. Північна, біля буд. 32, у м. Києві, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру, унаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом - легковим автомобілем марки «BMW», моделі «Х1», р.н. НОМЕР_2 , який знаходився позаду. У результаті дорожньо-транспортної події, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 (б), 10.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, після вчинення дорожньо-транспортної події, за вказаних вище обставин, у ОСОБА_1 , були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому порядку, на місці за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер» та у лікаря нарколога КМНКЛ «Соціотерапія», відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Оболонського районного суду м. Києва від 31.03.2023 у справі № 756/1722/23, скасувавши в постанові рішення суду про визнання його, ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі в цій частині закрити, згідно з п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана ним постанова є незаконною, необґрунтованою та постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд не взяв до уваги, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції, як стверджує апелянт, не звернув уваги на ці порушення, а також на те, що він, ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, закономірно, оскільки не був водієм, та не здійснював керування транспортним засобом.

Як вказує апелянт, керування транспортним засобом полягає у виконанні функцій водія під час руху такого засобу. Натомість, він, приблизно о 19.00 год. 03.01.2023 року, приїхав на власному автомобілі «Chevrolet Lacetti» р.н. НОМЕР_1 , за місцем свого тимчасового проживання, а саме: АДРЕСА_2 , здійснив паркування та хотів йти додому. У цей час, до нього підійшла невідома дівчина, та повідомила про те, що під час паркування він, ОСОБА_1 , скоїв наїзд на її автомобіль. Оглянувши свій автомобіль та не виявивши пошкоджень, він пішов до місця свого проживання, де приблизно о 19 год. 20 хв., під час вечері, вжив алкоголь. Потім, з метою купити цигарки, він пішов до магазину. Ідучи до магазину, дівчина-водій, автомобіль якої пошкоджено, попросила зачекати на наряд патрульної поліції, яку вона викликала.

Крім цього, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що наряд патрульної поліції прибув за викликом, до місця стоянки приблизно о 22 год. 30 хв., повідомивши їм про обставини, патрульні запропонували пройти тест для встановлення стану алкогольного сп`яніння, за допомогою технічного приладу «Драгер», на що він, ОСОБА_1 , правомірно, відмовився, оскільки автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не керував.

З урахуванням цих та інших доводів, апелянт вважає, що доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлено, а докази, зазначені в протоколі не підтверджують його вини, що відповідно до вимог п. 1 ст. 247 цього Кодексу, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення в цій частині.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Намчука В.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя, який розглядав цю справу, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки цей висновок ґрунтується на належних та допустимих доказах, які не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Разом з тим, що стосується рішення судді в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то суд апеляційної інстанції не може визнати його законним та обґрунтованим, з огляду на таке.

По-перше, наявні в матеріалах справи докази, в тому числі письмові пояснення іншого учасника ДТП - потерпілої ОСОБА_2 , її показання та показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , надані в судовому засіданні про те, що ОСОБА_1 під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, не можуть служити беззаперечним підтвердженням того, що він дійсно перебував у такому стані, оскільки вказані особи не були очевидцями того, як останній вживав алкогольні напої, а їх пояснення про різкий запах алкоголю, нечітку мову та ходу ОСОБА_1 можуть носити суб`єктивний характер, через їх дружні стосунки з потерпілою та зацікавленість у результатах розгляду справи.

При цьому, зважаючи на те, що в письмових поясненнях ОСОБА_2 містився запис про наявність у свідків ДТП відеозапису водія ОСОБА_1 у нетверезому стані, судом апеляційної інстанції, за клопотанням сторони захисту, вживались заходи для виклику в судове засідання свідка ОСОБА_4 , з метою перевірки вказаних обставин, однак, незважаючи на неодноразові виклики, свідок ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції не з`явилась та відповідний відеозапис не надала.

За таких обставин, через відсутність доказів, які б не викликали сумнівів у своїй достовірності, апеляційний суд позбавлений можливості спростувати доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв перед дорожньо-транспортною пригодою до якої він був причетний та не перебував під час цієї пригоди у стані алкогольного сп`яніння.

По-друге, зважаючи на вказані вище обставини, а також той факт, що ОСОБА_1 не заперечував тієї обставини, що він вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди за його участі, поліцейський повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення не за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а за ч. 4 цієї статті, якою передбачена відповідальність за вживання алкоголю особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю, оскільки ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 поліцейським були виявлені не одразу після вчинення ДТП, а лише більш ніж через 3 години з моменту цієї пригоди, після того як останній, за його не спростованими твердженнями, вжив алкоголь.

Однак, приймаючи до уваги те, що такий протокол за ч. 4 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не складався та до суду не направлявся, суд апеляційної інстанції не може вийти за межі висунутого ОСОБА_1 , відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 461329 від 03 січня 2023 року, обвинувачення за ч. 1 ст. 130 цього Кодексу та прийняти рішення про його притягнення до адміністративної відповідальності за іншою частиною цієї статті.

У зв`язку з вищенаведеним, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким вказану скаргу задовольнити частково. Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі в цій частині - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, приймаючи до уваги наявність достатніх підстав, які дозволяють зробити висновок про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає необхідним прийняти рішення про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією цієї статті, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, а в решті оскаржувану постанову залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі в цій частині - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі якої накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

У решті постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Пономаренко А.А.