справа № 631/1526/23
провадження № 3/631/825/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2023 року селище міського типу Нова Водолага
Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко Світлана Василівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця села Федорівка Нововодолазького району Харківської області, громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 27.08.1998 року Нововодолазьким РВ УМВС України в Харківській області),
із реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
працює начальником відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресом:
за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
03.11.2023 року оперуповноваженим 4 сектору 1 відділу 5 управління ДВКР Служби Безпеки України старшим лейтенантом ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 17/5/1-6111 щодо вчинення начальником відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 проступку, передбаченого частиною 1 статті 212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що надійшов до Нововодолазького районного суду Харківської області 13.11.2023 року (вхідний № 6222/23-вх), був зареєстрований під єдиним унікальним № 631/1526/23 (провадження № 3/631/825/23) й згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями обліково-статистичною карткою справи та Контрольним журналом судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, в день надходження переданий на розгляд головуючого судді Мащенко С. В.
Зі змісту зазначеного протоколу убачається, що 30.10.2023 року о 15 годині 57 хвили у ході перевірки ноутбуку марки «ASER», чорного кольору, моделі А315-33-C31R, серійний заводський номер НОМЕР_3 , у другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресом: АДРЕСА_2 ,- виявлено на ньому, який незареєстрований та використовувався не для роботи з відомостями «для службового користування» в кабінеті № 18, розташованого на 1-му поверсі другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , файл з назвою «відомість укомплектованості стрілецькою зброєю та озброєнням другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 » з інформацією з обмеженим доступом «для службового користування». В подальшому встановлено, що 23.09.2023 року приблизно о 12 годині 23 хвилини вищевказаний документ відпрацьовував начальник відділення рекритунгу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без використання МНІ, зареєстрованих в установленому порядку для роботи з інформацією «для службового користування». Крім того, до вказаного ноутбуку мають безперешкодний доступ інші військовослужбовці та працівники другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 . Окрім того, виявлено неодноразові підключення цього ноутбуку до всесвітньої мережі Інтернет, що може призвести до витоку службової інформації та суттєво вплинути на обороноздатність країни. Таким чином, ОСОБА_1 порушено порядок обліку, зберігання і використання документів, що містять службову інформацію, у сфері оборони країни, чим вчинив триваюче адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію».
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 до судді не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином, про причини своє неявки не повідомив, однак в матеріалах справи міститься заява з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Конвенції, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.
Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.
Положеннями статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено п`ятнадцятиденний строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, при цьому частина 6 статті 38 вищевказаного нормативно-правового акту визначає кінцевий строк притягнення до адміністративної відповідальності, який становить один рік з дня вчинення правопорушення.
Таким чином, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Тим більше, що стаття 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Так, відповідно до приписів статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, сукупністю даних протоколу про адміністративне правопорушення № 17/5/1-6111 від 30.10.2023 року, складеного оперуповноваженим 4 сектору 1 відділу 5 Управління Служби Безпеки України старшим лейтенантом ОСОБА_2 , підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушення (а. с. 1 - 4).
З Витягу із наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримкиІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) № 10 від 30.07.2021 року вбачається, що капітан ОСОБА_1 , призначений на посаду начальника відділення рекритунгу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_5 наказом командира військової частини НОМЕР_4 № 180 від 13.07.2021 року, вважається таким, що прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з 30.07.2021 року (а. с. 7).
Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , наданих 30.10.2023 року, убачається що він з 30.07.2021 року призначений на посаду начальника відділення рекритунгу та комплектування другого відділу Харківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області. 30.10.2023 року о 15 годині 57 хвилин на робочому місці № 18, яке розташовано на першому поверсі ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресом: АДРЕСА_2 ,- працював на власному ноутбуці чорного кольору марки «ASER», чорного кольору, моделі А315-33-C31R, серійний заводський номер НОМЕР_3 , який він самовільно приніс з дому для роботи, та в подальшому, співробітником ДВКР СБ України старшим лейтенантом ОСОБА_2 на вищезазначеному ноутбуці виявлений файл під назвою «відомість особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 » з інформацією з обмеженим доступом «для службового користування». Зазначив, що даний документ він оброблював 23.09.2023 року близько 12 години 23 хвилин, та усвідомлював, що порушив порядок обліку, зберігання і використання документів, що містять службову інформацію у сфері оборони країни (а. с. 5 - 6).
Частиною 1 статті 212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану у процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, що призвело до розголошення такої інформації.
Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеним, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.
При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, суддя враховує характер вчинення правопорушення, ступень вини, майновий стан, особу правопорушника, а також відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність винного, й вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах, установлених частиною 1 статті 212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 60 х 17 гривень = 1020 гривень.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, слід вирішити питання про стягнення з нього й судового збору.
Так, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.
Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.
Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» № 2710-IX від 03.11.2022 року, з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 2684,00 гривень.
Таким чином, у зв`язку із накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього слід стягнути й судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 гривень, із розрахунку: 0,2 х 2684 гривень = 536,80 гривень.
Приймаючи постанову, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.
За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.
Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.
При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.
Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.
Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.
Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді належного суду.
На підставі викладеного, діючи в точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності, виховання особи, яка вчинила це адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, керуючись статтями 19, 57, 68, 125 і 129 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктами 3 та 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; статтею 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями); статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями); абзацом 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» № 294-ІХ від 14.11.2019 року; частиною 5 статті 7, статтями 23, 27, 33 - 35, 38, 40-1, частиною 1 статті 212-5, статтями 245, 246, 249, 251, 252, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями), -
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого частиною 1 статті 212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1020,00 гривень (одна тисяча двадцять гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, звертається до виконання протягом трьох місяців і підлягає виконанню з моменту її винесення, за виключенням випадків, прямо передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постанову прийнято, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя С. В. Мащенко