Справа № 504/681/23
провадження № 3/504/697/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2023смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Добров П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Головного управління Національної поліції в Одеській області ОРУП №2 ВП№4 сектору поліцейської діяльності №1, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, тимчасово не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 321190 від 20 лютого 2023 року, складеним відносно ОСОБА_1 встановлено, що останній 20 лютого 2023 року о 17:30 годин за адресою Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка по вул. Ветеранів керував транспортним засобом Opel Astra Caravan, р/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку із застосуванням Alkotest Drager 6810 у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тест № 193, результат позитивний 1.89% проміле, подію зафіксовано на нагрудну камеру. Від права керування т/з ОСОБА_1 відсторонений. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в призначені судові засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, клопотань/заяв від нього не надходило, викликався до суду, зокрема шляхом розміщення відповідного «смс» оголошення про виклик на вебпорталі Судова влада України.

Відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи. Суддею вжито максимально можливих заходів для повідомлення особи та дотримання його права на особисту участь.

Згідно ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, а тому суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 доведена і підтверджується матеріалами даної адміністративної справи, зокрема: протоколом серії ААД № 321190 від 20 лютого 2023 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20 лютого 2023 року; квитанцією Alkotest Drager 6810, тест № 193, результат позитивний 1.89% проміле; письмовими поясненнями двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20 лютого 2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20 лютого 2023 року; диском з персонального нагрудного відеореєстратора.

Адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України є доведеним, його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак він підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Положеннями п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", роз`яснено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відтак особа, яка вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, але не маючи посвідчення водія відповідної категорії, не є водієм у розумінні ПДР та положень ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно, підлягає застосуванню стягнення у виді штрафу - як до іншої особи не водія.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер та суспільну небезпеку скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суддя дійшов висновку про доцільність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а відтак з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення, у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок в дохід держави за наступними платіжними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК в Одеській обл./смт. Доброслав/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37607526; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО) -899998; Номер рахунку (стандарт IBAN) UA0015684; Код класифікації доходів бюджету - 21081100.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя: П.В. Добров