Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
12.05.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за його апеляційною скаргою на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2022,
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.12.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади , вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 11 900 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн судового збору.
В оскарженій постанові судді від 19.12.2022 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
03.12.2022, о 22 год. 35 хв., ОСОБА_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на околиці населеного пункту «Гута» (Ужгородський району) на відстані 600 метрів від державного кордону України на напрямку 255п/зн, за спробу незаконного перетину Державного кордону з України в Словацьку Республіку групою осіб, поза встановленими пунктами пропуску. Своїми діями порушив вимоги cт. 9, 12 Закону України «Про державний кордон» 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Коротецький В.В. просить зазначену вище постанову судді від 19.12.2022 скасувати, а провадження у даній справі закрити.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова не містить жодної згадки про те, які саме його дії, який перебував околиці населеного пункту «Гута» (Ужгородського району), дають підстави вважати, що він вчинив спробу незаконного перетину Державного кордону України, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» свободою пересування є право громадянина України вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Апелянт вказує, що судом не було досліджено законності підстав складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №012199 від 04.12.2022, протоколу про адміністративне затримання від 03.12.2022, протоколу особистого огляду речей та вилучення речей та документів від 03.12.2022, рапорту старшого солдата ОСОБА_2 та дотримання при цьому прав ОСОБА_1 , наданих йому положеннями чинного законодавства України та положеннями міжнародно-правових актів, які відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.
Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2022.
Апелянт вказує, що оскаржувану постанову, у визначені чинним законодавством України строки, місцевим судом не було направлено на його адресу. Про наявність Постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2022 року йому стало відомо з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
В судові засідання, які були призначені на 07.04.2023 та 12.05.2023 ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» від 20.03.2023 та 21.04.2023. Доказів про поважність причин неявки надано суду не було.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що пропущений на оскарження судового рішення строк необхідно поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення із наступних підстав.
Встановлено, що судом першої інстанції 19.12.2022 справу про адміністративне правопорушення запроваджену щодо ОСОБА_1 розглянуто без його участі. В матеріалах справи не міститися доказів про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови від 19.012.2022.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин. З метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя його слід поновити.
Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно із положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Частиною другої статті 204-1 КУпАП встановлена відповідальність за незаконне перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ст.9 Закону України Про Державний кордон України перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.
Згідно п.6 ч.1 ст.8 Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, як встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки такі спростовуються доказами по справі.
Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 012199 від 04.12.2022 (а.с.1), відповідно до якого 03.12.2022, о 22 год. 35 хв., ОСОБА_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на околиці населеного пункту «Гута» (Ужгородський району) на відстані 600 метрів від державного кордону України на напрямку 255п/зн, за спробу незаконного перетину Державного кордону з України в Словацьку Республіку групою осіб, поза встановленими пунктами пропуску. Своїми діями порушив вимоги cт. 9, 12 Закону України «Про державний кордон» 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП;
- протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей та документів (а.с.3);
- протоколом про адміністративне затримання від 03.12.2022 (а.с.2);
- рапортом старшого солдата Євгенія СОРОКИ від 03.12.2022 (а.с.5), відповідно до якого, він, старший солдат ОСОБА_3 виконуючи наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» спільно з солдатом ОСОБА_4 на напрямку 255 прикордонного знаку в якості старшого прикордонного наряду о 22 годині 35 хвилин 03.12.2022 виявив та затримав трьох громадян України, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на відстані 600 метрів до державного кордону в напрямку 255 прикордонного знаку за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами встановлених пунктів пропуску осіб через Державний кордон України;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.12.2022 (а.с.6), згідно яких він 30.11.2022 вирушив до м. Ужгород, 01.12.2022, о 13 год. 43 хв. прибув на залізничний вокзал, заселився за адресою АДРЕСА_2 . Після чого вирішив 03.12.2022 приблизно о 20 год. 50 хв. прибути до готелю «Солензаро», де їх затримали прикордонна служба з підозрою на незаконний перетин державного кордону.
Місцевим судом дотримані вимоги ст.ст. 251,252,280 КУпАП при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення. Висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_1 зі змістом протоколу ознайомлений на зрозумілій йому мові, пояснення додані на окремому аркуші, що підтверджується його особистим підписом (а.с.1).
Крім цього, апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_1 написав письмову заяву від 05.12.2022, в якій він зазначає, що свою провину визнає (а.с.7).
Докази, наведені вище, які апеляційний суд визнає належними й допустимими, і зібраними відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення спроба незаконного перетину державного кордону України, вчинене групою осіб.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що начальник відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип В) старший лейтенант ОСОБА_7 діяв неправомірно при затриманні ОСОБА_1 при проведенні перевірки та складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.204-1 КУпАП, і таких до апеляційної скарги не додано. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
З огляду на наведене вище, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, що адміністративне стягнення, яке накладено на нього у межах санкції ч.2 ст.204-1 КУпАП, відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст.23 КУпАП меті адміністративного стягнення, і в свою чергу є необхідним і достатнім для виправлення і виховання ОСОБА_1 у дусі точного та неухильного додержання законів та запобігання новим правопорушенням.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану залишити без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2022 у даній справі щодо ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2022 про визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.204-1 КУпАП без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош