ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/311/23 Справа № 703/1414/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Прилуцький В. О. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 24 березня 2023 року о 19 год. 15 хв. в м. Сміла по вул. Мазура керував автомобілем «Ауді», д.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився із застосуванням приладу «Drager», покази якого склали 0,34 ‰.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає постанову суду протиправною та незаконною, такою, яка винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що судом не враховано, шо п. 11 ч. 1 ст. 23 та п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Водночас, під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не було повідомлено про підставу для зупинки його транспортного засобу в порушення ч. 2 ст. 35 Закону.

Зазначає, що в порушення ст. 256 КУпАП йому не були роз`яснені права та обов`язки при складанні протоколу, ст. 63 Конституції України, що звузило його конституційні права та не дало змогу здійснювати захист у повному обсязі, що порушило ст. 59 Конституції України, відповідно до якої, кожен має право на професійну правничу допомогу.

Навівши зміст Інструкції з експлуатації газоаналізатору «Drager Alcotest 6810», ч.2 ст.8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» зазначає, що технічне обслуговування (перевірка калібровки) газоаналізатору «Drager Alcotest 6810» має проводитись кожні шість місяців. Утім з матеріалів справи вбачається, що, газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого проводиться огляд на стан алкогольного сп`яніння, востаннє проходив перевірку калібровки 22 червня 2022 року. Таким чином, строк калібрування даного приладу становить 6 місяців, який сплив 22 грудня 2022 року.

Зауважує, що з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 випливає. що вони є свідками того, що складається протокол, але не зазначено, що вони були особисто присутні під час проведення огляду чи роз`яснення прав особі.

Недодержуючись вимог п. 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція) при проведенні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного не були залучені свідки. Ті свідки, які були залучені, особисто не сприймали жодні обставини, які підлягають доказуванню.

Також судом першої інстанції не були досліджені докази, а саме безпосередньо у судовому засіданні не допитані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 537/2088/17 від 15 травня 2019 року сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР, не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

У зв`язку з цим, визнання ним вини у цій справі не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Окрім того, посилаючись на Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, вказує, що відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, не є безперервним та постійно переривається, тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Вказаний правовий висновок сформовано в постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі № 216/5226/16-а(2-а/216/33/17).

Стверджує, що в порушення Інструкції та ст. 266 КУпАП йому поліцейським не було запропоновано поїхати до медичного закладу. Звертає увагу, що він не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки, але він не знав про можливість проходження огляду у закладі охорони здоров`я, через те, що співробітником поліції не було роз`яснено права у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Також в обґрунтування апеляційних вимог приводить практику ЄСПЛ та міжнародне законодавство щодо дотримання стандарте доведення поза розумним сумнівом та принципу презумпція невинуватості.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №186652 від 24 березня 2023 року, в якому наведена суть адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд визнає, що цей протокол відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, він підписаний особою, що притягається до адміністративної відповідальності, без зауважень. Також в ньому наявні відмітки про роз`яснення ОСОБА_1 його прав передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанції, надавав відповідні пояснення, при цьому в суді першої інстанції визнав свою вину, мав можливість при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Згідно з ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Отже посилання апелянта про не роз`яснення йому користуватися юридичною допомогою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не ґрунтується на вимогах закону.

За таких обставин апеляційній суд не вбачає порушення права на захист ОСОБА_1 , яке могло бути підставою для скасування судового рішення та закриття провадження у справі.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Цей акт підписаний водієм, зокрема й щодо його згоди з результатами такого огляду.

Роздруківкою на папері показників спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», показання якого склали 0,34 ‰.

Всупереч доводам апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до твердження апелянта стосовно того, що газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» за допомогою якого було проведено огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, своєчасно не пройшов калібрування, оскільки міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747, вказаний інтервал становить 1 рік.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, внаслідок чого посилання апелянта на відсутність свідків при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на підставі для визнання такого огляду недійсним є безпідставними.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, проведеного поліцейським, внаслідок чого у останнього були відсутні правові підстави для забезпечення доставки водія до найближчого закладу охорони здоров`я з метою забезпечення достовірності результатів огляду.

Попри позицію апелянта, відеозаписи з нагрудних камер (бодікамер) поліцейських є належними та допустимими доказами, оскільки згідно з приписами п.1 ч.1 ст. 40 Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Також додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки єпоказаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Незважаючи на доводи апелянта, не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП підстава зупинки транспортного засобу, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи.

В матеріалах справи відсутні відомості про заявлені клопотань ОСОБА_1 про виклик свідків у судове засідання. Внаслідок чого доводи апелянта про неповноту судового розгляду є невмотивованими.

Слід відзначити, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі приводить нерелевантну практику Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, оскільки в ній йде мова про розгляду справи посадовою особи уповноваженого підрозділу Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук