Справа № 946/3036/23 Провадження № 3/946/1380/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №193213, 30.04.2023 року о 05 год. 30 хв. на автомобільній дорозі 0161108 «Дзінілор-Приозерне-Муравлівка-Комишівка-Т-16-07» 28 км + 70 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального приладу алкотестер Драгера, результат 1,93 ‰ проміле.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник Пижик В.В. не з`явились, про час та місце розгляду справи на 28.11.2023 року об 11 год. 00 хв. були повідомлені належним чином. Представник ОСОБА_1 надав клопотання про розгляд справи без їх участі та просив закрити провадження у справі, мотивуючи тим, що від водія транспортного засобу, в якому знаходився гр. ОСОБА_1 працівниками поліції будь-яких пояснень відібрано не було. Так, із наданого ОСОБА_1 працівникам поліції письмового пояснення, яке міститься в матеріалах справи, вбачається, що 30.04.2023 року біля п`ятої ноль-ноль годин гр. ОСОБА_1 знаходився в автомобілі мітсубіші (а не керував зазначеним автомобілем). Доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом працівниками поліції до суду не надано, матеріали справи не містять таких доказів. З наданого до суду чеку драгера взагалі нічого не зрозуміло (чек є нечитабельним). Таким чином вважає "чек Драгеру" недопустимим доказом. Огляд ОСОБА_1 проводився технічним засобом ALCOTEST, який не пройшов у визначений законом час повірку, то такий огляд здійснений з порушенням вимог з експлуатації газоаналізатору "ALCOTEST 7510". Надані пояснення іншою стороною не може бути взято судом до уваги, оскільки останні перебувають в дружних відносинах та/або шлюбі , що викликає сумнів у об`єктивності та неупередженості таких свідчень та сумнів у відсутності зацікавленості у результатах вирішення цієї справи. Вважає, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень слід тлумачити на користь останнього. Викладені в протоколах про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про керування останнім транспортним засобом не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протоколи про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його представника.

Дослідивши матеріали справи та відеозапис, допитавши свідка та потерпілого, проаналізувавши діюче законодавство, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні встановлено, що 30.04.2023 року о 05 год. 30 хв. на автомобільній дорозі 0161108 «Дзінілор-Приозерне-Муравлівка-Комишівка-Т-16-07» 28 км + 70 м, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального приладу алкотестер Драгера, результат 1,93 ‰ проміле.

Факт керування ОСОБА_1 30.04.2023 року о 05 год. 30 хв. транспортним засобом Mitsubishi, номерний знак НОМЕР_2 також підтверджується поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 , допитаний як свідок, зазначив, що 30.04.2023 року їхав з с. Комишівка в м. Ізмаїл, під час руху трапилось зіткнення з іншим автомобілем дзеркалами, після чого інший автомобіль наздогнав його та підрізав. За кермом того автомобіля Mitsubishi був ОСОБА_4 . Кермо в автомобілі ОСОБА_1 знаходиться з правої сторони, інший чоловік вийшов з пасажирського місця. ОСОБА_5 пройшов огляд на місці та з результатом погодився, до медичного закладу не просив доставити, після складання документів всі роз`їхалися.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що 30.04.2023 року о 05:00 год. їхали з с. Комишівка до м. Ізмаїл, під час руху зачепились дзеркалами з іншим автомобілем після чого поїхали далі. При виїзді з с. Кислиця їх наздогнав військовий автомобіль Mitsubishi на іноземній реєстрації. Вони вийшли з автомобіля та водій ОСОБА_4 вийшов з правої сторони. Почалась сварка після чого викликали поліцію. Поліція встановила хто був водієм та він не відмовлявся. Після огляду на стан сп`яніння ОСОБА_5 нічого не заперечував та не просив проїхати до лікарні. Після складання документів поїхали.

Таким чином, спростовуються доводи адвоката Іванова Д.І. щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, доводи адвоката про те, що «із наданого ОСОБА_1 працівникам поліції письмового пояснення, яке міститься в матеріалах справи, вбачається, що 30.04.2023 року біля п`ятої ноль-ноль годин гр. ОСОБА_1 знаходився в автомобілі мітсубіші (а не керував зазначеним автомобілем)», суд вважає неспроможними, оскільки з даних пояснень притягуваного вбачається, що вони написані ним власноручно та зазначено: «…я розвернувся і поїхав…наздогнав…зупинив…». Також суд не бере до уваги виправлення наявні в письмових пояснення ОСОБА_1 від 30.04.2023 року, які направленні на зазначення інформації не від його імені, а від імені двох або більше людей, тобто у множинному числі, що на думку суду спрямовано на введення суду в оману та надання недостовірної інформації з метою уникнення останнім відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння цілком встановлено відеозаписом наявним в матеріалах справи, яким зафіксовано як ОСОБА_1 проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці вчинення правопорушення та з його сторони не вбачаються жодні дії, які б свідчали про його незгоду з результатами огляду або заперечення щодо керування ним транспортним засобом. Крім того, даний факт також підтверджується показами наданими в судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зазначення адвокатом, що від водія транспортного засобу, в якому знаходився гр. ОСОБА_1 працівниками поліції будь-яких пояснень відібрано не було, суд зазначає, що матеріалами справи встановлено, що водієм був саме ОСОБА_1 .

Також суд вважає необґрунтованими заперечення адвоката щодо неприйняття до уваги судом пояснень іншої сторони, оскільки суду не надано доводів, які б могли свідчати про сумнів у об`єктивності та неупередженості таких свідчень та сумнів у наявності зацікавленості таких осіб у результатах вирішення цієї справи.

До зазначених захисником припущень про те, що з наданого до суду чеку Драгера взагалі нічого не зрозуміло, чек є нечитабельним та він є недопустимим доказом, суд відноситься критично та зазначає, що з наявного в матеріалах справи чеку від приладу Драгер чітко вбачається, що огляд проводився за допомогою приладу Драгер, чек додається до протоколу серії АДД № 164041, місце проведення тесту Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Шкільна біля буд. 1, алкотест 6810, прилад № 0505, принтер № 5120, тест № 724, останнє калібрування 30.05.2022 року, час проведення огляду 30.04.2023 06 год. 53 хв., температура +19, інспектор Тудоран Г.Г., особа, що тестується ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результат тесту 1.93 ‰, а отже зазначений доказ відповідає вимогам ст. 251 КУпАП та є належним та допустимим доказом по справі.

Крім того, доводи адвоката щодо порушенням вимог з експлуатації газоаналізатору "ALCOTEST 7510", яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження та спростовуються, по-перше, тим, що огляд проводився алкотестом 6810, а не як зазначає адвокат 7510, по-друге, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік, та як встановлено матеріалами справи, останнє калібрування проводилось 30.05.2022 року, тобто станом на 30.04.2023 року калібрування приладу перебувало в межах допустимого строку його проведення.

Щодо доводів сторони захисту стосовно невизнання протоколу про адміністративне правопорушення доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП, суд зазначає наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Відповідно до ст. 255 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 цього Кодексу мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Згідно з ч.ч. 1, 2 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Також суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення може бути визнаний неналежним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійним беззаперечним доказом, лише у разі, якщо обставини викладені в ньому не можуть бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №193213, згідно якого 30.04.2023 року о 05 год. 30 хв. на автомобільній дорозі 0161108 «Дзінілор-Приозерне-Муравлівка-Комишівка-Т-16-07» 28 км + 70 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального приладу алкотестер Драгера, результат 1,93 ‰ проміле;

- чеком приладу Драгер 6810 від 30.04.2023 року, який підтверджує перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння;

- результатами тесту за допомогою пристрою «Drager» газоаналізатора Alcotest 6810, прилад ARВL-0805, тест № 724 від 30.04.2023 року, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 1,93 ‰ проміле.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 30.04.2023 року;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці вчинення правопорушення та не заявив незгоди з результатами проведеного огляду;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.04.2023 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 під час здійснення ДТП перебував у статусі водія транспортного засобу, який став учасником ДТП.;

- поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наданими в судовому засідання 09.11.2023 року, якими встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та після огляду на стан сп`яніння не заявив заперечень, незгоди;

- письмовими пояснення ОСОБА_1 від 30.04.2023 року, з тексту та аналізу яких вбачається, що транспортним засобом керував саме він.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та за своєю правовою природою є самостійним беззаперечним доказом, оскільки обставини викладені в ньому перевірені та підтверджуються за допомогою інших доказів, які беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_1 і не викликали сумніви у суду, у зв`язку з чим доводи захисника за даного питання відхиляються.

Дослідивши в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, , що тягне за собою тягнуть накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно довідок начальника САП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 01.05.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, посвідчення водія серії НОМЕР_3 отримав 20.01.2023 року.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд враховує обставини, згідно ст. ст. 34, 35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, з урахуванням чого застосовує адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), судовий збір у розмірі 536,80 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: О.Я.Присакар