ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/4270/21 Номер провадження 33/814/490/23Головуючий у 1-й інстанції Сілантьєва Е.Є. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 гривень.

За постановою судді, 21.06.2021 року близько 23 год. 05 хв. ОСОБА_1 з керував автомобілем марки «ВАЗ 21083», державний номерний НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 по вул. Краснодарській, 171Д у м. Харкові в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHS 0315. Результат огляду позитивний - 1,64 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді про притягнення його до відповідальності за порушення ч.1 ст. 130 КУпАП, постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає про те, що доданими до протоколу доказами не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на відео також відсутній момент зупинки транспортного засобу та підстави такої зупинки.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не роз`яснено працівниками поліції положення статті 268 КУпАП та його права передбачені статтею 63 Конституції України.

Вказує про те, що відеозапис, на якому зафіксовано процес оформлення матеріалу є неповним та переривається.

ОСОБА_1 та його адвокат Філоненко В.М. будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, клопотань про відкладення не надавали, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без участі ОСОБА_1 та його адвоката.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статі.

За приписами пп. «а» п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №025504 від 21 червня 2021 року зафіксовано порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» ПДР України.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентною особою в межах повноважень, наданих їй, в якому чітко викладено як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Сам протокол складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості. Якихось істотних недоліків протоколу, які б тягли визнання його недопустимим доказом, не вбачається.

Із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації руху, огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу Alcotest 6820 ARНJ 0315.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується роздруківкою результатів проведеного тесту за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARНJ 0315, відповідно до якого вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,64 % проміле. Цей результат ОСОБА_1 не оспорював, про що свідчить його власноручний підпис у цій роздруківці, а також у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння у графі «з результатом огляду згоден».

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується іншими долученими матеріалами, а саме відеозаписами з бодікамери, рапортом інспектора поліції Певко Б.Я.

Існування переривання на відеозаписах з нагрудної камери патрульного поліцейського та часткове його відтворення, що містяться на CD-диску не свідчить про недопустимість цього доказу, оскільки він отриманий у порядку передбаченому ст. 251 КУпАП. При цьому апеляційний суд виходить з того, що цей відеозапис відображає відомості про вчинення правопорушення.

Будь-яких заперечень щодо керування транспортним засобом в протоколі ОСОБА_1 не зазначив, не додані такі заперечення (пояснення) окремо і до протоколу.

Крім того, апеляційний суд наголошує, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування постанови суду. Крім того, апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу.

Належить звернути увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення.

Відповідно до відомостей відеозапису, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що сам ОСОБА_1 не заперечував факту зупинки транспортного засобу під його керуванням та проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, результат якого був позитивним, з результатом погодився. Крім того, згідно відеозапису ОСОБА_1 особисто пояснив про вживання ним пляшки пива. На проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 не наполягав.

Більше того, у ході перегляду відеозапису жодного підроблення, псування чи спотворення запису моменту проходження огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу Drager Alkotest 6820, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Апеляційний суд відзначає, що ці відеозаписи є належними та допустимими доказами, та не бере до уваги посилання апелянта про недопустимість наявного у справі відеозапису.

Інспектором поліції Певко Б.Я. в рапорті зазначено, що під час зупинки транспортного засобу у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації руху. Також вказано, що водій погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер, результат позитивний 1,64 проміле. У зв`язку з чим, на ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже вбачається, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на те, що працівниками поліції не роз`яснено права та обов`язки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, положення статті 268 КУпАП, тим самим допущено порушення його права на захист, на переконання апеляційного суду, є надуманими.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_1 ознайомлений з правами та обов`язками. Будь - яких зауважень ОСОБА_1 не заявляв, протокол підписаний ним без жодних зауважень та пояснень.

Викладені обставини свідчать про доведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи апелянта не впливають на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Неправильного застосування або порушення норм права при розгляді справи судом першої інстанції під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 без мін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко