Справа № 308/6259/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., за участі представника Закарпатської митниці Державної митної служби України Селеша О.Я., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, які надійшли з Закарпатської митниці Державної митної служби України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ; документ, що посвідчує особу - паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 -

за ч.1 ст. 483 Митного кодексу України -

в с т а н о в и в:

Встановлено, що 22.12.2022 Закарпатською митницею отримано лист від 22.12.2022 №20/20-02-01/7.7/951 Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил, яким направлено матеріали Міністерство оборони України щодо результатів аудиту отримання військовими частинами гуманітарної допомоги, яка ввозилась на митну територію України за гарантійними листами.

Так, військовою частиною НОМЕР_2 листом від 07.09.2022 №800 було повідомлено військову частину НОМЕР_3 про те, що 28.03.2022 у військовій частині НОМЕР_2 гарантійний лист на отримання тепловізора «Infiray Xeyе C2W» в кількості 1 (однієї) шт. військовою частиною не відпрацьовувався, не реєструвався, дане майно до військової частини не надходило та не оприбутковувалося.

Проведеною перевіркою з використанням баз даних АСМО «Інспектор» було встановлено, що о 11 год. 51 хв. 30.03.2022 в зону митного контролю митного поста «Тиса» Закарпатської митниці в напрямку «в`їзд в Україну» заїхав легковий транспортний засіб марки «ACURA MDX» р.н.з НОМЕР_4 , VIN - НОМЕР_5 під керуванням громадянки України ОСОБА_1 . У даному транспортному засобі ОСОБА_1 слідувала одна.

Відповідно до модуля «Перегляд пропуску через митний кордон» АСМО «Інспектор» ОСОБА_1 до митного контролю та оформлення було подані гарантійний лист від 28.03.2022 №13, а також декларацію про перелік товару, що визнаються гуманітарної допомогою, відповідно до яких, на митну територію України у вказаному вище транспортному засобі переміщується товар гуманітарна допомога, а саме: тепловізор марки «Infiray Xeyе C2W» в кількості - 1шт.

Згідно з інформацією, яка внесена до модуля «Перегляд пропуску через митний кордон» АСМО «Інспектор» вартість тепловізора, який переміщується через митний кордон України як гуманітарна допомога становить 290000 угорських форинтів, що згідно з курсом НБУ станом на 30.03.2022 складає 25406,32 грн.

Відправником товару зазначено ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), а отримувачем є військова частина НОМЕР_2 з фактичним місцем призначення вантажу - м. Васильків, Київська обл.

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України (далі МК України), тобто остання перемістила через митний кордон України товари з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару.

В судове засідання з`явився представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Юрик Б.І., просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення.

Представник Закарпатської митниці Селеш О.Я. в судове засідання з`явився, протокол про порушення митних правил підтримав у повному обсязі та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення, передбачене санкцією вказаної статті.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

З об`єктивної сторони ч.1ст.483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно ОСОБА_2 його митної вартості.

Отже, безпосереднім об`єктом вказаного правопорушення є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Як випливає з протоколу про порушення митних правил №0247/10500/23, об 11 год. 51 хв. 30.03.2022 через пункт пропуску «Тиса» Закарпатської митниці було пропущено легковий транспортний засіб марки «ACURA MDX» р.н.з НОМЕР_4 , VIN - НОМЕР_5 під керуванням громадянки України ОСОБА_1 . Відповідно до даних АСМО «Інспектор» ОСОБА_1 до митного контролю та оформлення було подані гарантійний лист від 28.03.2022 №13, а також декларацію про перелік товару, що визнаються гуманітарної допомогою, відповідно до яких, на митну територію України у вказаному вище транспортному засобі переміщується товар гуманітарна допомога, а саме: тепловізор марки «Infiray Xeyе C2W» в кількості - 1шт.

Відповідно до гарантійного листа №13 від 28.03.2022 кінцевим користувачем даного виду гуманітарної допомоги є військова частина НОМЕР_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою забезпечення повного та об`єктивного розгляду справи на адресу військової частини НОМЕР_2 судом було направлено запит від 13.10.2023 чи отримано військовою частиною НОМЕР_2 від ОСОБА_1 як гуманітарну допомогу тепловізор «Infiray Xeye C2W» в кількості однієї штуки.

03.11.2023 військовою частиною НОМЕР_2 було надано відповідь на запит, згідно якої встановлено, що військовою частиною НОМЕР_2 отримано тепловізор «Infiray Xeye C2W» в кількості однієї штуки від ОСОБА_1 як гуманітарна допомога.

Положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Виходячи з вищевикладеного, та матеріалів справи, суд приходить до переконання, що Закарпатською митницею не доведено належними та допустимими доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а саме: об`єктивної сторони - неправомірного діяння, що виражається у здійсненні дій, направлених на переміщення товарів через митну територію України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: про проведення додаткової перевірки; про накладення адміністративного стягнення; про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, ст. ст. 485, 527-529 МК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутності в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя І.О. Шепетко