Справа №242/728/23
Провадження №3/242/305/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Хацько Н. О., розглянувши матеріал, що надійшов від відділу поліції №3 Покровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українськ м. Селидове Донецької області, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2023 року до провадження судді Селидівського міського суду Донецької області Хацько Н. О. надійшла справа про адміністративне правопорушення № 242/725/23 (3/242/302/23) відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №938696 від 19.05.2023 року, гр. ОСОБА_1 17.05.2023 року близько 16 год. 14 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме висловлювався грубою нецензурною лайкою в її адресу, погрожував фізичною расправою в присутності малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дитини внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутність, суддя вважає за можливе здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 проводити за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю у його діях складу такого адміністративного правопорушення з огляду на таке.

Так, згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

У свою чергу, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №938696 від 19.05.2023 року 17.05.2023 року близько 16 год 14 хв. громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме висловлювався грубою нецензурною лайкою в її адресу, погрожував фізичною росправою в присутності малолітньої доньки ОСОБА_3 чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дитини, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю.

Згідно до наданих пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що 17.05.2023 року повернувшись до оселі де мешкає його колишня дружина, та внаслідок знаходження у сильному алкогольному стані колишня дружина почала його сварити, що не сподобалось ОСОБА_1 та він почав ображати колишню дружину нецензурною лайкою і висловлювати погрозу фізичної розправи.

Крім того з пояснень ОСОБА_2 від 17.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає окремо та часто приходить у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння постійно погрожує їй.

Також із пояснень ОСОБА_2 вбачається, що вона мешкає разом із ОСОБА_4 , 2002 року народження, ОСОБА_5 , 2004 року народження, ОСОБА_3 2013 року народження. Її колишній чоловік проживає окремо, але часто приходить у стані алкогольного, можливо наркотичного сп`яніння та вчиняє домашнє насильство відносно неї та дітей. Вона та її діти не можуть знаходитися і проживати у будинку, бо коли він приходить, то неадекватно себе веде. При всіх цих конфліктних ситуаціях присутні всі наші діти, чують лайку та стають на захист коли він починає її бити. Неповнолітня донька ОСОБА_6 дуже боїться свого батька.

У відповідності до пояснень ОСОБА_4 вбачається, що вона мешкає разом із матір`ю та двома сестрами, одна з яких неповнолітня. 17.05.2023 року її батько ОСОБА_1 знаходячись в сильному алкогольному сп`янінні вчинив стосовно її матері фізичне насильство, погрожував їй та матері фізичною расправою та висловлювався нецензурною лайкою, та не давав спокою їй, її матері та сестрам.

Проте з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно неповнолітньої ОСОБА_3 .

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно неповнолітньої ОСОБА_3 до матеріалів справи не надано.

Перебування ж малолітньої дитини під час сварки її батьків само по собі не є підтвердженням факту того, що у відношенні неї вчинялося домашнє насильство.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішеннях Європейського суду з прав людини по справах «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008 року, Яременко проти України» від 30.04.2015 року, де викладена концепція «плоди отруйного дерева», сенс якої зводиться до того, що якщо джерело доказів є недопустимим, то всі докази, отримані за його допомогою будуть такими ж.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а при притягненні до адміністративної відповідальності в жодному разі не може бути допущено випадків свавільності з боку державних органів..

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, встановлену, зокрема КУпАП .

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, оцінюючи надані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 283, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.О. Хацько